Predkladacia správa

 	Valné zhromaždenie Organizácie spojených národov (ďalej len „VZ OSN“) vo svojej Rezolúcii 55/61 zo 4. decembra 2000 uznalo potrebu vypracovať účinný medzinárodný právny nástroj proti korupcii, nezávislý od Dohovoru OSN proti nadnárodnému organizovanému zločinu a rozhodlo vytvoriť osobitný výbor poverený rokovať o vytvorení takéhoto právneho nástroja vo Viedni v sídle Úradu OSN pre kontrolu drog a prevenciu kriminality.

V Rezolúcii 56/260 z 31. januára 2002 VZ OSN rozhodlo, že Osobitný výbor poverený rokovať o dohovore proti korupcii bude mať za úlohu vytvoriť všeobecný a účinný dohovor, ktorý bude nazvaný „Dohovor OSN proti korupcii“. Súčasne požiadalo tento Osobitný výbor o vypracovanie návrhu dohovoru, pričom bol tento výbor zaviazaný si zvoliť globálny a multidisciplinárny prístup a obsiahnuť v ňom nasledovné aspekty: definície; pôsobnosť; ochranu suverenity;  predbežné opatrenia; trestnú zodpovednosť/inkrimináciu; sankcie a opravné prostriedky; konfiškácia (prepadnutie veci/majetku) a zhabanie; kompetencie/právomoc; zodpovednosť právnických osôb; ochrana svedkov a poškodených; podpora a posilnenie medzinárodnej spolupráce; opatrenia smerujúce k prevencii a potláčaniu  prevodov fondov nezákonného pôvodu pochádzajúcich z korupčnej činnosti, vrátane prania špinavých peňazí a reštituovania týchto fondov; odborná (technická) pomoc; získavanie, výmena a analýza informácií; a monitorovacie mechanizmy.

Od roku 2002 sa uskutočnilo sedem zasadaní Osobitného výboru, pričom záverečné znenie dohovoru predkladané na schválenie VZ OSN sa prijalo na poslednom, siedmom, zasadaní Osobitného výboru  uskutočnenom v dňoch 29. septembra až 1.októbra 2003. VZ OSN prijalo text Dohovoru OSN proti korupcii na svojej 58. schôdzi dňa 31. októbra 2003 Rezolúciou č. A/RES/58/4.
	
Text dohovoru sa člení na Preambulu a osem kapitol (I. – všeobecné ustanovenia; II. -preventívne opatrenia; III. – trestnosť a presadzovanie práva; IV. – medzinárodná spolupráca; V. – vrátenie majetku; VI. technická pomoc a výmena informácií; VII. – mechanizmy na uplatňovanie dohovoru; VIII. - záverečné ustanovenia).

Dohovor predkladaný na podpis je dohovorom univerzálneho charakteru, ktorý môže byť solídnym základom pre boj proti korupcii v globálnom meradle. Jeho vznik, napriek vznesenej všeobecnej kritike pre jeho „zmäkčený“ charakter z dôvodu existencie viacerých kľúčových článkov, ktoré nemajú záväzný, ale len odporúčací charakter (napr. transparentnosť financovania politických strán, povinnosť verejných činiteľov preukazovať majetok, zriadenie monitorovacieho mechanizmu), je jednoznačne pozitívnou skutočnosťou.

Pre nadobudnutie platnosti dohovoru sa vyžaduje pristúpenie minimálne tridsiatich štátov. Dohovor súčasne predpokladá ustanovenie následného monitorovacieho mechanizmu formou Konferencie účastníckych štátov. Jej prvú schôdzku by mal zvolať generálny tajomník OSN najneskôr do jedného roka po nadobudnutí platnosti dohovoru.

Predkladaný dohovor má ambíciu posilniť snahy o elimináciu korupcie na medzinárodnej, regionálnej a národnej úrovni, ktorá predstavuje hrozbu pre národnú bezpečnosť a stabilitu a znevažuje dodržiavanie princípu právneho štátu a legitímnosti vlád.  

Dohovor bude otvorený členským štátom OSN na podpis na konferencii na vysokej úrovni, ktorá sa uskutoční v dňoch 9. – 11. decembra 2003 v Meride (Mexiko). S cieľom prediskutovať potrebné kroky pre budúcu realizáciu dohovoru v praxi organizuje mexická vláda súčasne s tzv. podpisovou konferenciou štyri okrúhle stoly so zameraním na úlohu médií a občianskej spoločnosti pri presadzovaní protikorupčnej kultúry, na úlohu súkromného sektora v preventívnych opatreniach proti korupcii, na legislatívne opatrenia na realizáciu dohovoru a na opatrenia pre boj proti korupcii v medzinárodných finančných systémoch.

Predkladaný návrh na podpis Dohovoru OSN proti korupcii nadväzuje na aktivity a úsilie Slovenskej republiky v oblasti boja proti korupcii (viď viazanosť Slovenskej republiky regionálnymi tzv. protikorupčnými dohovormi ako Trestnoprávnym dohovorom o korupcii, Občianskoprávnym dohovorom o korupcii, a Dohovorom OECD proti podplácaniu zahraničných verejných činiteľov v medzinárodných obchodných transakciách) a preto je jeho podpis vysoko aktuálny. Takýto postup intenzívne odporúča aj Stála misia Slovenskej republiky pri Úradovni OSN vo Viedni. Možno predpokladať, že väčšina štátov, ktoré sa aktívne podieľajú na aktivitách smerujúcich k eliminácii korupcie na národnej a regionálnej úrovni si budú pokladať za česť využiť túto príležitosť a deklarovať verejne svoj záujem podieľať sa na potláčaní korupcie aj na medzinárodnej úrovni.

Dohovor nemá finančný, ekonomická, environmentálny vplyv, ani vplyv na zamestnanosť.