Dôvodová správa

I. Všeobecná časť

Návrh zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon Slovenskej národnej rady č. 132/1990 Zb. o advokácii v znení zákona č. 302/1999 Z. z. a o doplnení zákona č.455/1991 Zb. o živnostenskom podnikaní (živnostenský zákon) v znení neskorších predpisov, sa predkladá v súlade s Plánom legislatívnych úloh vlády Slovenskej republiky na rok 2003. Vychádza najmä z Národného programu pre prijatie acquis communautaire, vytvára legislatívne predpoklady na zlúčenie Komory komerčných právnikov Slovenskej republiky so Slovenskou advokátskou komorou a prihliada na niektoré opodstatnené požiadavky vznesené za strany zástupcov Slovenskej advokátskej komory. V súvislosti s prístupovým  procesom Slovenskej republiky k Európskym spoločenstvám je cieľom návrhu postupná implementácia Smerníc Rady ES v oblasti poskytovania služieb právnej pomoci.
	Podľa článkov 45, 47, 56 a 69 Európskej dohody o pridružení sa Slovenská republika zaviazala zabezpečiť postupnú zlučiteľnosť jej legislatívnych úprav s predpismi Európskych spoločenstiev a podniknúť nevyhnutné kroky na vzájomné uznávanie kvalifikácie a umožnenie poskytovať služby zahraničnými subjektami na svojom území. Vzhľadom na uvedené sa nebudú zo strany Slovenskej republiky prijímať neprimerané opatrenia s ochranárskym zameraním, ktoré by priamo alebo nepriamo diskriminovali etablujúcich sa občanov Spoločenstva na území Slovenskej republiky.
	Novelou sa implementujú nasledovné akty komunitárneho práva :
•	Smernica Rady č.77/249/EHS z 22.marca 1977 o uľahčení efektívneho výkonu slobody právnikov poskytovať služby,
•	Smernica Rady 89/48/EHS z 21.decembra 1988 o všeobecnom systéme uznávania vysokoškolských diplomov udelených na základe ukončenia odborného vzdelania v trvaní aspoň troch rokov,
•	Smernica Rady a EU parlamentu č. 98/5 zo 16.februára 1998 o umožnení výkonu advokátskeho povolania na trvalom základe v inom členskom štáte ako tom, v ktorom bola získaná kvalifikácia.
Do uvedenej problematiky spadá aj rozsudok Európskeho súdneho dvora č. 427/85.
	Začlenenie smerníc Európskych spoločenstiev do zákona o advokácii sa legislatívno-technicky rieši spôsobom, ktorý má zabezpečiť ucelenosť a prehľadnosť tejto špecifickej úpravy a vytvoriť tak potrebné predpoklady pre jej bezproblémovú interpretáciu a aplikáciu.
	Popri implementácii normatívnych aktov ES sa novela zákona zameriava aj na aktualizáciu právnej úpravy vybraných otázok poskytovania právnej pomoci, vrátane terminologických upresnení a úpravy inštitútov súvisiacich s výkonom advokátskeho povolania. Ide najmä o aktualizáciu úpravy štatusu, práv a povinností advokátov, formy spoločného výkonu advokácie (najmä združenie a verejná obchodná spoločnosť), zdokonalenie disciplinárneho konania, rozšírenie disciplinárnych opatrení a o riešenie niektorých ďalších otázok súvisiacich s organizáciou stavovského života. 
Obsah a štruktúra novely zodpovedá stavu súčasných požiadaviek kladených na úroveň poskytovania právnych služieb a utvára tak potrebný základ nielen pre ďalšie fungovanie ale aj skvalitňovanie činnosti advokácie na Slovensku a prehlbuje stupeň aproximácie vo vzťahu k právu ES.
	Návrh zákona  je v súlade ústavou Slovenskej republiky a s medzinárodnými zmluvami, ktorými je Slovenska republika viazaná. 

D o l o ž k a  z l u č i t e ľ n o s t i

1.	Navrhovateľ: vláda Slovenskej republiky

2.	Názov návrhu zákona: návrh zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon Slovenskej národnej rady č. 132/1990 Zb. o advokácii v znení zákona č. 302/1999 Z. z. a o doplnení zákona č.455/1991 Zb. o živnostenskom podnikaní (živnostenský zákon) v znení neskorších predpisov

3.	Záväzky Slovenskej republiky vo vzťahu k Európskym spoločenstvám a Európskej únii :

a)	návrh zákona svojou problematikou patrí medzi prioritné oblasti aproximácie práva uvedené v čl. 70 Európskej dohody o pridružení, Národného programu pre prijatie acquis communataire, odporúčané v Partnerstve pre vstup, odporúčané v prílohe Prípravy asociovaných krajín strednej a východnej Európy na integrácie do vnútorného trhu Únie (Biela kniha), screeningu a predkladá sa na základe Plánu legislatívnych úloh vlády Slovenskej republiky na rok 2003.
b)	vyplývajú zo schválenej negociačnej pozície Slovenskej republiky ku kapitole č.2.

4.	Problematika návrhu zákona : 

a)	je upravená v práve Európskych spoločenstiev v Smernici Rady č.77/249/EHS z 22.marca 1977 o uľahčení efektívneho výkonu slobody právnikov poskytovať služby, Smernici Rady 89/48/EHS z 21.decembra 1988 o všeobecnom systéme uznávania vysokoškolských diplomov udelených na základe ukončenia odborného vzdelania v trvaní aspoň troch rokov a Smernici Rady a EU parlamentu č. 98/5 zo 16.februára 1998 o umožnení výkonu advokátskeho povolania na trvalom základe v inom členskom štáte ako tom, v ktorom bola získaná kvalifikácia.

b)	

c)	

d)	nie je upravená v práve Európskej únie

5.	Stupeň zlučiteľnosti návrhu zákona s právom Európskych spoločenstiev a právom Európskej únie :

Úplná zhoda

6.	Gestor (spolupracujúce rezorty) :

Ministerstvo spravodlivosti Slovenskej republiky

7.	Účasť expertov pri príprave návrhu zákona a ich stanovisko k zlučiteľnosti návrhu právneho predpisu s právom Európskych spoločenstiev a právom Európskej únie :

Pri vypracúvaní návrhu zákona nebola účasť experta 

II. Osobitná časť

K bodom 1 až 3
	Legislatívno-technická spoločná úprava pojmov. V súlade s komunitárnym právom a právnymi poriadkami iných európskych štátov sa pojem „poskytovania právnej pomoci“ nahrádza slovným spojením „poskytovanie právnych služieb“. Rovnako sa zlaďuje vzhľadom na zaužívané pracovnoprávne pojmy pojem „pracovníci“ s pojmom „zamestnanci“. Pri nahrádzaní pojmu „kárny“ pojmom „disciplinárny“ ide o zladenie s terminológiou používanou v iných právnych predpisoch (Notársky poriadok, Zákon o sudcoch a prísediacich, Exekučný poriadok).  
 
K bodu  4 (§ 1)
Výkonom advokátskeho povolania a realizáciou právnych služieb sa napĺňa právo fyzických a právnických osôb na súdnu a inú právnu ochranu zakotvené v Ústave Slovenskej republiky (čl. 46 a nasl.). Ide najmä o procesné zastupovanie pred súdmi, štátnymi orgánmi ako aj inými subjektami. Medzi iné subjekty patrí územná alebo záujmová samospráva a tiež osobitné správne orgány ako je napr. Rada pre rozhlasové a televízne vysielanie v procese udeľovania licencií. Ďalej sem patria všetky tradičné formy právnych služieb vykonávané mimo procesné zastupovanie, ako sú napr. spisovanie listín, poradenstvo, rozbory.
	Pojem „advokácia“ je potrebné chápať oveľa širšie ako pojem „právna pomoc“, lebo obsahuje aktívnu aj pasívnu zložku účasti na živote Slovenskej advokátskej komory a na príslušnosti k advokátskemu stavu.	
V odsekoch 3 a 4 návrhu novely sa uvádzajú aj ďalšie spôsoby poskytovania právnej pomoci nielen advokátmi ale aj inými slobodnými povolaniami, resp. podnikovými právnikmi v pracovnom pomere. Rozsah oblastí poskytovania právnej pomoci advokátmi je podľa odseku 5 neobmedzený. Ale popri nich môžu čiastočne participovať na poskytovaní jednotlivých zložiek právnej pomoci (samostatné právne služby) aj iné slobodné právnické profesie, ako demonštratívne určuje odsek 4 v písmene a). 
	Návrh vymedzuje obsah výkonu advokácie a zavádza pojem „právne služby“, používaný v zákone ako legislatívna skratka.
	
K bodu 5 (§ 3)
Slová „nostrifikovaný doklad“ sa nahrádzajú slovami „uznaný doklad o právnickom vzdelaní vydaný zahraničnou vysokou školou“. Jedná sa o legislatívno-technické zosúladenie textu zákona s právnou úpravou zákona č. 131/2002 Z.z. o vysokých školách a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov, ktorý zrušil vyhlášku Ministerstva školstva,  mládeže a  športu Slovenskej republiky  č. 141/1991 Zb.  o nostrifikácii  diplomov a iných dokladov o štúdiu na zahraničných vysokých školách a samostatne upravil spôsob uznávania vysokoškolských diplomov vydaných zahraničnou vysokou školou.
Úprava navrhovaná pod písmenami f) až j) komplexne dotvára podmienky, ktoré  musí Komora skúmať pri zápise žiadateľa do zoznamu advokátov. Doteraz sú niektoré z týchto ustanovení ako prekážky zápisu nesystematicky zaradené v § 4.
Jednou zo základných podmienok akceptácie Slovenskej republiky ako plnohodnotného člena rodiny svetových demokracií  je vytvorenie a dôsledné napĺňanie stratégie boja proti korupcii ako výraz úprimnej vôle po eliminácii tohto negatívneho javu, ktorý má zhubný vplyv na celé ekonomické a spoločenské prostredie a v konečnom dôsledku oslabuje i vieru bežného občana v spravodlivosť garantovanú štátom a jeho autoritami. Prejav tejto vôle sa odzrkadľuje v zavedení princípu nulovej tolerancie v právnických profesiách (t.j. osoba právoplatne odsúdená za trestný čin korupcie, ktorý spáchala v súvislosti s výkonom svojej profesie, by nikdy nemala nadobudnúť bezúhonnosť zahladením odsúdenia). Z tohoto dôvodu sa v písmene g) definuje krížoví zákaz výkonu povolania advokáta takým osobám, ktorým bolo uložené (ako najprísnejšie) disciplinárne opatrenie vyčiarknutie zo zoznamu komerčných právnikov, zbavenia výkonu notárskeho úradu, zbavenia výkonu exekútorského úradu, resp. odvolania z funkcie sudcu. V odsekoch 4, 5 a 6 návrhu zákona sa následne nanovo definuje bezúhonnosť. V odseku 4 sa bezúhonnosť definuje pozitívne, t.j. bezúhonným na účely zákona o advokácii sa rozumie ten, u koho nie je preukázateľne spochybnené, že bude čestne a svedomito plniť povinnosti advokáta. U žiadateľa pri posudzovaní doterajšieho spôsobu života (všeobecné hodnotenie) nesmú vzniknúť žiadne pochybnosti, ktoré by priamo podporovali myšlienku, že žiadateľ v budúcnosti nebude schopný dodržiavať etiku kladenú na výkon advokácie. Vyspelá občianska spoločnosť nemôže vkladať dôveru aj do takých osôb, ktoré síce neboli potrestané, ale na druhej strane nie sú schopní dodržiavať bežné pravidlá správania, zásady spolužitia a morálne princípy. Z uvedeného dôvodu je potrebné rozšíriť pojem bezúhonnosť aj na také javy a činnosti, ktoré nie sú spojené s trestnou zodpovednosťou, ale sú v rozpore s etickými hodnotami spoločnosti ako sú česť, dobrá povesť a dôstojnosť. Ide najmä o výtržníctvo alebo iné formy nevhodného správania sa na verejnosti, nadmerný sklon k alkoholu a iným návykovým látkam, opilstvo, náchylnosť k hazardným hrám alebo o gamblerizmus a iné negatívne spoločenské javy. Či v konkrétnom prípade ide o činnosti, ktoré vzbudzujú odôvodnené pochybnosti, posúdi Komora, resp. v odvolacom konaní príslušný súd. V odseku 5 sa bezúhonnosť definuje negatívne, t.j. bezúhonným na účely zákona o advokácii nie je ten, kto bol právoplatne odsúdený za úmyselný trestný čin a ten, komu bolo odsúdenie za obzvlášť závažný trestný čin, trestné činy korupcie a trestný čin zneužitia právomoci verejného činiteľa zahľadené podľa osobitného predpisu. V odseku 6 sa upravuje nový spôsob preukazovania bezúhonnosti. Bezúhonnosť sa bude preukazovať odpisom z registra trestov, nakoľko preukazovanie bezúhonnosti výpisom z registra trestov by nebolo vo vzťahu k navrhovanému zneniu postačujúce.
V odseku 3 navrhované ustanovenie upresňuje podmienky, ktoré musí splniť profesor (docent) vysokej školy v odbore právo žiadajúci o zápis do zoznamu advokátov.
V záujme odstránenia prekážok, ktoré bránia slobodnému pohybu osôb ako jednému zo základných pilierov Európskej únie sa v odseku 4 navrhovaného ustanovenia umožňuje zahraničným advokátom so sídlo na území Slovenskej republiky po zložení skúšky spôsobilosti písomne požiadať o zápis do zoznamu advokátov. Ako alternatíva za skúšku spôsobilosti sa navrhuje vykonanie trojročnej právnej praxe na území Slovenskej republiky v oblasti slovenského práva. Po zápise zahraničného advokáta do zoznamu advokátov sa zahraničný advokát plnohodnotne začlení do advokátskeho stavu so všetkými právami, ktoré prislúchajú advokátovi, t.j. osobe zapísanej do zoznamu advokátov. 

K bodu 6 (§ 4)
Legislatívno-technická úprava, ktorá bola vynútená presunutím ustanovení § 4 do § 3 odsekov 1 a 2.

K bodu 7 (§ 5)
V odseku 1 a 2 sa upravuje možnosť uznania vybraných skúšok, ktorých absolvovanie je potrebné pre výkon určitej funkcie, resp. povolania. Ide demonštratívny výpočet najmä o uznanie odbornej justičnej, prokurátorskej, notárskej skúšky, ale tiež o uznanie inej právnej skúšky, a tým umožniť výkon advokácie aj osobám, ktoré nadobudli skúsenosti v iných významných právnych oblastiach. V tomto prípade ide o také právnické skúšky, ako je napr. exekútorská skúška, odborná skúška komerčného právnika, patentového zástupcu alebo daňového poradcu s prihliadnutím na doterajšiu vykonávanú právnu prax, ktorá musí byť dostatočne dlhá. Obdobný prístup sa zvolil v prípade započítateľnej praxe pre účely umožnenia skúšky.
Uznanie skúšky podľa navrhovaného ustanovenia odseku 1 a uznanie praxe podľa navrhovaného ustanovenia odseku 2 patrí do kompetencie Komory.
V odseku 3 sa ustanovujú náležitosti, ktoré musí žiadateľ o vykonanie advokátskej skúšky spĺňať, aby túto skúšku mohol vykonať. Zároveň sa stanovuje lehota, v ktorej Komora umožní vykonanie tejto skúšky. Obdobne sa v odseku 7 stanovuje lehota, v ktorej Komora žiadateľovi o zápis do zoznamu advokátov po preukázaní splnenia zákonných podmienok, umožní zložiť sľub a vykoná zápis.

V odseku 4 a 5 sa definuje skúška spôsobilosti a stanovuje sa lehota, v ktorej komora umožní zahraničnému advokátovi vykonať skúšku spôsobilosti. Skúškou spôsobilosti sa overujú znalosti zahraničného advokáta o jeho odborných vedomostiach o právnom poriadku Slovenskej republiky a znalosť stavovských predpisov Komory. Skúška spôsobilosti je možné vykonať aj v inom ako slovenskom jazyku. Určenie rozsahu, obsahu a formy skúšky patrí do kompetencie Komory.

K bodu 8
	Stanovuje sa lehota 30 dní na vyčiarknutie advokáta zo zoznamu advokátov vedenom Komorou.

K bodu 9
Legislatívno-technická úprava, ktorá bola vynútená navrhovanou zmenou § 24.

K bodom  10 a 11 (§ 6 písm. d), f) a g))
Komora je povinná vyčiarknuť zo zoznamu advokátov toho, kto naplnil skutočnosti predpokladané v nových písmenách f) a g). Omeškanie so zaplatením príspevku na činnosť komory je závažným porušením povinnosti advokáta (viď § 23a), a preto sa stáva novým dôvodom pre vyčiarknutie advokáta zo zoznamu.
Na uvedené ustanovenie organicky nadväzuje § 23 ods. 3 vo forme notifikačnej povinnosti pre každého advokáta.

K bodu 12 (§ 6 ods. 2)
V odseku 2 sú uvedené konania, ktoré v nižšej miere ohrozujú dôveru verejnosti v nestranný výkon advokácie. Z uvedeného dôvodu návrh novely vytvára v prospech Komory fakultatívne právo vyčiarknuť zo zoznamu advokátov toho, kto naplnil skutočnosti predpokladané v písm. a) alebo b).

K bodu 13 (§ 6 ods. 3)
Ustanovením sa rešpektuje zachovanie právnej istoty nadobudnutých práv najmä tretích osôb, t. j. klientov advokátov, ktorý by inak boli komorou vyčiarknutý. O vyškrtnutí  zo zoznamu advokátov podľa  § 6 odseku 1 písm. g) je Komora oprávnená rozhodnúť iba do jedného roku odo dňa, kedy sa o nesplnení podmienky pre zápis  do zoznamu advokátov dozvedela. To neplatí, ak advokát nie je spôsobilý na právne úkony, nezískal vysokoškolské vzdelanie v magisterskom štúdiu v študijnom odbore právo na právnickej fakulte vysokej školy v Slovenskej republike prípadne nemá uznaný doklad o právnickom vzdelaní vydaný zahraničnou vysokou školou, nie je  bezúhonný alebo má uložené disciplinárne opatrenie vyčiarknutia zo zoznamu advokátov, koncipientov, komerčných právnikov, zbavenia výkonu notárskeho úradu, zbavenia výkonu exekútorského úradu alebo odvolania z funkcie sudcu. V prípade zahraničného a medzinárodného advokáta to neplatí, ak táto osoba nebola v čase zápisu oprávnená poskytovať právne služby (vykonávať advokáciu) v štáte registrácie.

K bodu 14 (§ 7)
V návrhu sa pristupuje ku komplexnej úprave obligatórneho alebo fakultatívneho pozastavenia výkonu advokácie. Pozastavenie výkonu advokácie je v kompetencii Komory. Inštitút pozastavenia výkonu advokácie má charakter prechodného opatrenia, lebo ak odpadnú dôvody jeho uloženia, účinky zápisu do zoznamu sa obnovujú.
V odseku 1 sa upresňuje text pôvodných písmen a) a b) a dopĺňajú sa nové písmena c) a d). V písmene c) sa obligatórne ustanovuje povinnosť Komory pozastaviť výkon advokácie tomu advokátovi, ktorý bol ešte neprávoplatným rozsudkom súdu prvého stupňa uznaný za vinného zo spáchania úmyselného trestného činu alebo trestného činu súvisiaceho s výkonom advokácie. V prípade, ak takýto odsudzujúci rozsudok nadobudne právoplatnosť, Komora musí advokáta zo zoznamu advokátov podľa § 6 ods. 1 písm. d) vyčiarknuť. Písmeno d) sa vzťahuje na dobrovoľné pozastavenie výkonu funkcie.
V odseku 2 sa tiež upresňuje text pôvodných písmen a) a b) a dopĺňa sa nové písmeno c). Medzi obligatórne dôvody pozastavenia výkonu advokácie patrí predovšetkým porušenie nezávislosti prostredníctvom vzniku vzťahu podriadenosti medzi advokátom a klientom (napr. pracovný, členský alebo iný pomer).

K bodu 15 (§ 7a)
Navrhované ustanovenie odstraňuje praktické problémy, ktoré sa vo všeobecnosti vyskytujú pri pozastavení výkonu advokácie. Nakoľko je potrebné dôsledne odlišovať pozastavenie výkonu advokácie od vyčiarknutia zo zoznamu, je v ods. 2 písm. d) zvýraznené, že pozastavením výkonu advokácie sa neukončuje právna zodpovednosť advokáta.

K bodom 16 až 18 (§ 10 – 11a)
Upravuje sa spôsob, odlišnosti a formy spoločného alebo samostatného výkonu advokácie. Popri tradične zaužívanom samostatnom poskytovaní právnych služieb sa vytvára priestor pre kolektívne formy poskytovania právnej pomoci. Ide o združenie v zmysle § 829 a nasl. Občianskeho zákonníka a verejnú obchodnú spoločnosť v zmysle § 76 a nasl. Obchodného zákonníka. Okrem toho sa naďalej umožňuje aj dočasné poskytovanie právnych služieb v jednej alebo viacerých presne vymedzených veciach niekoľkými advokátmi na základe vzájomnej dohody (prístup „ad hoc“), tzn. mimo rámca pomenovaných zmluvných vzťahov podľa Občianskeho alebo Obchodného zákonníka. 
Advokát je povinný aj pri činnosti podľa osobitného predpisu (napríklad zákon o konkurze a vyrovnaní) dodržiavať ustanovenia zákona o advokácii. Táto skutočnosť neovplyvňuje jeho práva a povinnosti vyplývajúce z osobitných predpisov.
Miestom výkonu advokácie je sídlo zapísané v zozname advokátov, v zozname združení a verejných obchodných spoločností vedených Komorou.
Právne vzťahy v združení a vo verejnej obchodnej spoločnosti sa spravujú príslušnými ustanoveniami Občianskeho a Obchodného zákonníka, pokiaľ tento zákon neustanovuje inak. Je potrebné prihliadnuť aj na osobitosti výkonu advokácie, ktoré sú premietnuté najmä do advokátskych stavovských predpisov. Na práva a povinnosti advokátov pôsobiacich v združení alebo vo verejnej obchodnej spoločnosti sa primerane vzťahujú ustanovenia § 13 až 23a zákona o advokácii.
Komora má fakultatívne právo vyčiarknuť zo zoznamu advokátov toho, kto naplnil skutočnosti predpokladané v § 6 písmenách a) a b) druhého odseku. Základným predpokladom postupu orgánov Komory podľa písmena b) je vydanie uznesenia o vyhlásení konkurzu alebo o povolení vyrovnania, resp. zamietnutie konkurzu pre nedostatok majetku, avšak iba za predpokladu, že tieto skutočnosti ohrozujú dôveru verejnosti v riadny výkon advokácie. Rozhodnutie v tejto veci musí prijať komora ako orgán samosprávy.
Advokáti poskytujúci právnu pomoc spoločne vo forme verejnej obchodnej spoločnosti budú vystupovať v konaní pred príslušnými orgánmi ako fyzické osoby a tak budú aj splnomocňovaní (zosúladenie s OSP). Na druhej strane zmluva o poskytovaní právnych služieb bude uzatvorená medzi klientom a právnickou osobou, a voči tejto osobe sa budú uplatňovať záväzky. Advokátske odmeny prijaté jednotlivými spoločníkmi – advokátmi, sú zdaniteľnými príjmami právnickej osoby s príslušnou sadzbou. 

K bodu 19 (§ 12)
Legislatívno-technická úprava. Vecne sa ustanovenie prenieslo do nového § 12a. 

K bodu 20 (§ 12a)
Navrhované ustanovenie odstraňuje súčasné nedostatky právnej úpravy, ktoré sú spojené s mechanizmom výberu vhodného zástupcu advokáta. Ide najmä o zákonnú sukcesiu do práv a povinností v prípade, ak sa nový advokát nedohodne s klientom na zmluvných podmienkach poskytovania právnych služieb.
Osobitne sa zdôrazňuje tá skutočnosť, že na nového advokáta neprechádzajú tieto povinnosti nahradzovaného advokáta :
1.	povinnosť zastupovaného advokáta nahradiť škodu podľa § 21 ods. 1,
2.	povinnosť vrátiť veci, vrátane peňažných prostriedkov, ktoré poskytol klient.
Na zástupcu tiež neprechádzajú niektoré ďalšie povinnosti a iné práva z pôvodného zmluvného vzťahu medzi advokátom a klientom, ak by bol nový advokát v dôsledku ich prechodu voči pôvodnému advokátovi bezdôvodne zvýhodnený alebo znevýhodnený alebo, ak by splnenie týchto povinností nebolo možné od nového advokáta spravodlivo požadovať. Počas trvania prekážky na strane advokáta vykonáva zástupca v mene advokáta práva a povinnosti vyplývajúce z pracovnoprávnych vzťahov priamo súvisiacich s výkonom advokácie.

K bodu 21 (§ 13)
Novým spôsobom sa vymedzujú povinnosti advokáta vo vzťahu ku klientovi. Ustanovuje sa zásada, že advokát pri ochrane a presadzovaní práv a záujmov klienta je povinný zachovávať ústavu, ústavné zákony, zákony a ostatné všeobecne záväzné právne predpisy. Ak sú pokyny zastúpeného s nimi v rozpore, nie je advokát týmito pokynmi viazaný. O tom musí advokát vhodným spôsobom klienta poučiť.

K bodu 22 (§ 14)
Ustanovenie umožňuje advokátom zo Slovenskej republiky vykonávať advokáciu na podklade oprávnenia vyplývajúceho z medzinárodných zmlúv, pokiaľ budú záväzné pre Slovenskú republiku. Prvým medzinárodnoprávnym dokumentom je Európska dohoda o pridružení.
Nie je vylúčené, že v budúcnosti budú uzatvorené bilaterálne medzinárodné zmluvy s teritoriálnymi susedmi Slovenskej republiky, resp. uvedené povinnosti budú vyplývať z iných dokumentov medzinárodných organizácií, ako sú napr. OECD alebo WTO.

K bodom 23 až 25 (§ 15 až 17)
Upresňuje sa postup pri odmietnutí právnej pomoci advokátom a rieši sa pôsobnosť Slovenskej advokátskej komory pri určovaní ďalšieho (náhradného) advokáta a jeho povinnosti pri zastupovaní klienta. Podrobnejšie sa vymedzujú dôvody odmietnutia poskytovania právnej pomoci a odstúpenia od zmluvy o poskytovaní právnych služieb advokátom, rozširuje sa doterajší počet zákonných dôvodov odôvodňujúcich tento postup.

K bodu 26 (§ 18)
Rámcová úprava dôvodov a podmienok zachovávania mlčanlivosti sa nahrádza rozšírenou a konkretizovanou úpravou dôvodov zachovania mlčanlivosti o skutočnostiach, o ktorých sa advokát a ďalšie určené osoby dozvedeli v súvislosti s poskytovaním právnej pomoci. Uvedená úprava vychádza z medzinárodných dokumentov, najmä z Rezolúcie VZ OSN o základných princípoch výkonu advokácie. Ustanovuje sa tiež výnimka z tejto povinnosti v prípade, ak ide o zákonom uloženú povinnosť prekaziť spáchanie trestného činu. Advokát sa nemôže dovolávať povinnosti zachovať mlčanlivosť ani v disciplinárnom konaní podľa tohto zákona.

K bodu 27 (§ 22)
Na krytie zodpovednosti je advokát povinný uzavrieť poistnú zmluvu a preukázať sa s ňou Komore.
Ustanovujú sa formy uzatvárania poistnej zmluvy. Môže ju uzavrieť advokát priamo s poisťovňou (individuálne poistenie), alebo s jeho súhlasom tak urobí Komora (hromadné poistenie) zodpovednosti za škodu. V tomto prípade je povinný zaplatiť Komore príslušnú časť poistného, ktorá naň pripadá.

K bodu 28 (§ 23 )
Oproti doterajšej úprave sa vzťahy a povinnosti advokáta voči Komore formulujú detailnejšie a precíznejšie. 

K bodu 29 (23a)
V odseku 1 a 2 sa stanovuje povinnosť advokáta finančne sa podieľať na činnosti Komory a to vo forme platenia členského príspevku. Ustanovujú sa takisto dôvody kedy tento záväzok zaniká a kedy nie. 
V odseku 3 sa definuje zmierovacie konanie, ktoré sa vykonáva pred orgánmi Komory, a ktoré slúži na zachovanie vážnosti advokátskeho stavu a zmierne riešenie sporov vzniknutých medzi advokátmi. 
Odsek 4 sa týka dokumentácie, ktorú je advokát povinný pri poskytovaní právnych služieb viesť.	

K bodu 30 (§ 23c, §23d, §23e, §23f, §23g, § 23h, § 23i, §23j a §23k)
Navrhnutým súborom ustanovení sa vykonáva implementácia ustanovení Smernice Rady č.77/249/EHS z 22.marca 1977 o uľahčení efektívneho výkonu slobody právnikov poskytovať služby a Smernice Rady a EU parlamentu č. 98/5 zo 16.februára 1998 o umožnení výkonu advokátskeho povolania na trvalom základe v inom členskom štáte ako tom, v ktorom bola získaná kvalifikácia. Zároveň sa napĺňajú záväzky Slovenskej republiky vyplývajúce z členstva v Organizácii pre hospodársku spoluprácu a rozvoj a z členstva v Svetovej obchodnej organizácii.
Zahraničným advokátom je občan členského štátu Európskej únie alebo členského štátu Organizácie pre hospodársku spoluprácu a rozvoj, ktorý je registrovaný ako advokát v príslušnej komore. Osobou registrovanou ako advokát v príslušnej komore sa rozumie najmä osoba, ktorá je oprávnená vykonávať profesijnú činnosť pod niektorým z týchto profesijných titulov: Belgicko – Avocat/Advocaat/Rechtsanwalt, Dánsko – Advokat, Nemecko – Rechtsanwalt, Grécko – Δικηγόρος, Španielsko – Abogado/Advocat/Avogado/Abokatu, Francúzsko – Avocat, Írsko – Barrister/Solicitor, Taliansko – Avvocato, Luxembursko – Avocat, Holandsko – Advocaat, Rakúsko – Rechtsanwalt, Portugalsko – Advogado, Fínsko – Asianajaja/ Advokat, Švédsko – Advokat, Spojené kráľovstvo – Advocate/Barrister/Solicitor.
Navrhovaná právna úprava rozlišuje dve skupiny zahraničných advokátov. Prvú skupinu tvoria zahraniční advokáti, ktorí nechcú mať na území Slovenskej republiky sídlo. Druhú skupinu tvoria usadený zahraniční advokáti, t.j. tí zahraniční advokáti, ktorí sa chcú na území Slovenskej republiky usadiť (mať tu sídlo) a trvalo tu vykonávať advokáciu. 
Zahraničný advokát bez sídla je podľa navrhovanej úpravy oprávnený poskytovať právne služby v takom istom rozsahu ako advokát zapísaný do zoznamu advokátov. Pri zastupovania klienta v konaní pred súdom, resp. jeho obhajobe v trestnom konaní je však povinný spolupracovať s advokátom zapísaným do zoznamu advokátov. Táto požiadavka sa opiera o článok 5 odsek 2 smernice 77/249/EHS, keďže členské štáty môžu požadovať od zahraničného právnika, aby pracoval v spojení (in conjuction) s právnikom, ktorý poskytuje právnu pomoc na príslušných súdoch a ktorý, ak je nevyhnutné, bude zodpovedný tomuto súdu.
Usadený zahraničný advokát, t.j. zahraničný advokát so sídlom na území Slovenskej republiky sa zapisuje do zoznamu zahraničných advokátov. Žiadateľ o zápis do zoznamu zahraničných advokátov musí v prvom rade preukázať, že je registrovaný ako advokát v príslušnej komore v členskom štáte Európskej únie alebo členskom štáte Organizácie pre hospodársku spoluprácu a rozvoj. Zároveň musí preukázať, že je poistený zo zodpovednosti za škodu z výkonu advokácie na území Slovenskej republiky Pre zachovanie dôstojnosti a vážnosti profesie advokáta je nutné tiež skúmať jeho bezúhonnosť a spôsobilosť na právne úkony. Zahraničný advokát je zároveň povinný predložiť pri zápise odporúčanie svojej samosprávnej stavovskej organizácii, resp. iného orgánu štátnej moci, ktorý mu udelil profesijný titul. Rovnako ako slovenský advokát musí spĺňať vybrané podmienky ustanovené v § 3, dodržiavať princípy zakotvené v ustanovení § 13, zaplatiť stanovený poplatok a dodržiavať ustanovenia vyhlášky o odmenách advokátov.
Pri skúmaní žiadosti o zápis zahraničného advokáta je nemenej dôležitým faktom to, že zahraničný advokát musí preukázať, akou formou poskytuje služby právnej pomoci v domovskej krajine.
Po splnení týchto kritérií, môže byť zapísaný do zoznamu zahraničných advokátov vedeným Komorou a začať s výkonom advokácie. Pritom platí, že zahraničný advokát je v Slovenskej republike oprávnený  poskytovať právne služby v plnom rozsahu ako advokát miestny.
Medzinárodný advokát je občan členského štátu Svetovej obchodnej organizácie, ktorý je oprávnený poskytovať právne služby na základe profesijného titulu udeleného príslušnou komorou, ktorý je zapísaný do zoznamu medzinárodných advokátov. a tieto služby poskytoval v štáte registrácie aspoň počas troch rokov. Medzinárodný advokát je oprávnený poskytovať právne služby v práve štátu registrácie, v práve Európskej únie a v medzinárodnom práve. Z výkonu jeho činnosti je vylúčené zastupovanie klienta v konaní pred súdmi, štátnymi orgánmi a verejnoprávnymi inštitúciami3b) a správa majetku klientov. 
Medzinárodný advokát je pri zápise do zoznamu medzinárodných advokátov povinný preukázať, že je oprávnený poskytovať právne služby na základe profesijného titulu udeleného príslušnou komorou, tieto služby poskytoval aspoň po dobu troch rokov, je bezúhonný v štáte registrácie a uzavrel poistnú zmluvu o poistení svojej zodpovednosti za škodu z výkonu advokácie s poisťovňou, ktorá ma sídlo na území Slovenskej republiky.
Pre zachovanie zásady rovnakého zaobchádzania sa v § 23i upravuje doložka vzájomnosti pre medzinárodných advokátov.  

K bodom 31 až 34 (§ 24 až 27)
V oblasti disciplinárnych opatrení a disciplinárneho konania sa za subjekt sankčných postihov určuje aj advokátsky koncipient, zahraničný advokát a medzinárodný advokát. Za disciplinárne previnenie sa podľa novej úpravy považuje nielen porušenie povinností vyplývajúcich zo zákona ale aj zo stavovských predpisov.
Rozsah disciplinárnych opatrení sa rozširuje o verejné napomenutie, pričom sa upravuje aj maximálna hranica peňažnej pokuty do výšky stonásobku minimálnej mesačnej mzdy ustanovenej osobitným predpisom. Stanovenie pevnej sumy pokuty by viedlo k budúcim tlakom na jej zvyšovanie z dôvodu inflácie, ktorá by sa prejavovala zbytočným tlakom na novelizáciu predpisu. Výnosy z pokút sú príjmom Komory. Disciplinárne opatrenia je nutné aplikovať následnej postupnosti za sebou.
Rozširuje a zdokonaľuje sa tiež úprava disciplinárneho konania. Disciplinárne konanie sa môže začať nielen na návrh predsedu revíznej komisie ale aj na návrh ministra spravodlivosti Slovenskej republiky. Zakotvuje sa povinnosť disciplinárne obvineného uhrádzať komore paušálne náhrady disciplinárneho konania. Novým spôsobom sa upravuje  subjektívna a objektívna lehota začatia disciplinárneho konania (6 mesiacov, resp. 2 roky). Určuje sa štruktúra a obsah disciplinárneho rozhodnutia a jeho doručovanie účastníkom konania. Zákon sa dopĺňa výslovným ustanovením o tom, že odvolanie proti rozhodnutiu disciplinárneho senátu má odkladný účinok.

K bodu 35 (§ 28)
Ide o legislatívnu úpravu, nakoľko pôvodný text obsiahnutý v odsekoch 2 a 3 sa upresňuje a presúva do ustanovenia § 31 vzhľadom na vhodnejšie začlenenie uvedených ustanovení do systematiky zákona.

K bodu 36 (§ 29)
V navrhovanom ustanovení sa spresňujú podmienky, ktoré musí spĺňať žiadateľ o zápis do zoznamu advokátskych koncipientov v čase podania svojej žiadosti. Základným predpokladom pre zápis je splnenie podmienok uvedených v odseku 1 a podanie žiadosti o zápis.

K bodu 37 (§ 30)
Ustanovenie bolo navrhnuté z dôvodu odstránenia niektorých nejasností, ktoré by mohli vzniknúť pri ukončení pracovného pomeru advokátskeho koncipienta k právnickej osobe, čo v súčasnosti nie je v právnom poriadku SR riešené. 

K bodu 38 (§ 31)
Ide o legislatívnu úpravu, nakoľko pôvodný text, ktorý je v súčasnosti obsiahnutý v § 28 ods.2 a 3 sa upresňuje a presúva sa do ustanovenia § 31 vzhľadom na vhodnejšie začlenenie uvedených ustanovení do systematiky zákona.

K bodu 39 (§ 32)
Ustanovenie bolo navrhnuté s ohľadom reagovať na nové pojmy zavedené do pracovnoprávnych predpisov.

K bodu 40 (§ 33)
Pre riadnu činnosť komory ako samosprávnej stavovskej organizácie je nutné zabezpečiť okrem fungovania stálych orgánov a kancelárie Komory aj činnosť poradných orgánov, ktoré môžu vznikať „ad hoc“ alebo plánovito. Ide najmä o rôzne odborné komisie, ktoré vyhotovujú stanoviská k materiálom, ktoré na Komoru prichádzajú zo štátnych alebo iných orgánov, alebo pripravujú podnety pre rôzne legislatívne činnosti na odstránenie problémov zistených pri každodennej aplikačnej praxi.
Rozsah, zameranie, zloženie a kompetencie uvedených poradných orgánov budú určovať stavovské predpisy (viď § 36 písm. b/).

K bodu 41 (§ 36)
Okrem zákona o advokácii, ktorý upravuje základné otázky výkonu advokátskeho povolania, riešia sa niektoré podrobnosti aj v stavovských predpisoch Komory.
V § 36 písm. b) je obsiahnutý demonštratívny výpočet stavovských predpisov. Podľa uvedeného ustanovenia schvaľuje konferencia advokátov advokátsky poriadok, organizačný poriadok, rokovací poriadok, volebný poriadok a disciplinárny poriadok komory. Okrem týchto vnútrokomorových predpisov môže Komora schváliť aj iné stavovské predpisy, ako sú napr. v súčasnosti platné Zásady výkonu advokácie. 
	
K bodom 42 až 47 (§ 38)
Vzhľadom na implementáciu smerníc ES bolo potrebné v slovenskom právnom poriadku určiť orgán, ktorý bude spolupracovať s príslušnou zahraničnou stavovskou organizáciou v domácej krajine zahraničného advokáta. Tiež bolo potrebné rozšíriť kompetencie Komory ako správneho orgánu o vedenie zoznamu zahraničných advokátov a o veľmi významné právo odoprieť vykonanie zápisu zahraničného advokáta v prípade nenaplnenia doložky vzájomnosti.
Ustanovenie v písmene d) bolo navrhnuté s ohľadom reagovať na zrušenie štátnej arbitráže v Slovenskom právnom poriadku.
Vzhľadom na implementáciu smerníc ES bolo potrebné v § 38 písm. h) určiť orgán, ktorý bude v medziach citovaných smerníc spolupracovať s príslušnou zahraničnou stavovskou organizáciou v domácej krajine zahraničného advokáta.
Ustanovenie § 38 ods. 3 bolo navrhnuté s cieľom upresniť rozhodovaciu právomoc predsedu (opatrenia a rozhodnutia predsedu SAK) v čase medzi zasadnutiami predsedníctva. Predsedníctvo SAK je aktívne legitimované zasiahnuť do rozhodovacej právomoci predsedu tak, že vydané opatrenia alebo rozhodnutia môže zmeniť. 

K bodu 48 (§ 38a)
Deklaruje sa existencia kancelárie komory, ktorá plní úlohy spojené s organizačným, technickým a administratívnym zabezpečením činnosti Komory plní kancelária Komory.

K bodu 49 (§ 39)
Revízna komisia, ako najvyšší kontrolný stavovský orgán, je povinná kontrolovať i súlad jednotlivých rozhodnutí alebo opatrení s právnym poriadkom SR a internými stavovskými akty. Ustanovenie bolo navrhnuté za účelom rozšírenia právomoci revíznej komisie o možnosť podania návrhu na zrušenie alebo zmenu takéhoto stavovského aktu. Doteraz takáto právomoc chýba.

K bodu 50 (§ 40)
Význam a dôležitosť disciplinárnej komisie ako jedného zo štyroch základných orgánov Komory je natoľko závažný, že v návrhu sa pristúpilo ku konkrétnejšiemu  vymedzeniu jej právomocí oproti súčasnému stavu. Preto bez ohľadu na ustanovenie § 41, ktorý odkazuje v podrobnostiach o disciplinárnej komisii na stavovské predpisy, sa do odseku 1 písm. a) zaraďuje vymedzenie právomoci disciplinárnej komisie.

K bodu 51 (§ 41)
Okrem zákona o advokácii, ktorý upravuje základné otázky výkonu advokátskeho povolania, riešia sa niektoré podrobnosti aj v stavovských predpisoch Komory, uzneseniach konferencie advokátov a uzneseniach predsedníctva Komory.
Podľa § 36 písm. b) schvaľuje konferencia advokátov advokátsky poriadok, rokovací poriadok, volebný poriadok a disciplinárny poriadok komory. Predsedníctvo Komory schvaľuje skúšobný poriadok Komory na advokátske skúšky (§ 38 ods.2 písm.d)).
V záujme odstránenia akýchkoľvek pochybností o právnej sile a význame týchto aktov, sa javí potrebné ustanoviť v zákone, že ide o opatrenia, ktoré sú pre advokátov a advokátskych koncipientov záväzné.

K bodu 52 (§ 43a)
Ustanovenie bolo navrhnuté vzhľadom na úpravu vzájomných vzťahov medzi advokátmi z Českej republiky a Slovenskej republiky. Diferencuje medzi advokátskymi skúškami  zloženými do vzniku samostatnej Slovenskej republiky.

K bodu 53 (§ 51a až 51g )
Oblasť aproximácie práva Európskych spoločenstiev, ktorá sa bezprostredne týka slobody poskytovať právne služby na území členských štátov Európskej únie, je vymedzená najmä v článkoch 49 až 55 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva v znení Amsterdamského dohovoru - (primárne komunitárne právo) a tromi špeciálnymi smernicami Rady Európskych spoločenstiev :
1.	Smernica Rady č.77/249/EHS z 22.marca 1977 o uľahčení efektívneho výkonu slobody právnikov poskytovať služby,
2.	Smernica Rady 89/48/EHS z 21.decembra 1988 o všeobecnom systéme uznávania vysokoškolských diplomov udelených na základe ukončenia odborného vzdelania v trvaní aspoň troch rokov,
3.	Smernica Rady a EU parlamentu č. 98/5 zo 16.februára 1998 o umožnení výkonu advokátskeho povolania na trvalom základe v inom členskom štáte ako tom, v ktorom bola získaná kvalifikácia.
Smernica uvedená ako druhá v poradí, je smernica so všeobecným zameraním, tzn. že sa vzťahuje nielen na výkon právnických profesií ale tiež na profesie lekárske, zdravotnícke, učiteľské, stavebné a iné, u ktorých príslušný štát požaduje dosiahnutie určitého stupňa odborných vedomostí počas procesu riadeného vzdelávania.
Naopak prvá a tretia smernica majú tzv. špeciálny charakter, čo značí že sa vzťahujú iba na oblasť slobodného poskytovania právnych služieb vo všetkých právnych oblastiach na území štátu, v ktorom advokát/právnik poskytujúci služby nezískal príslušnú kvalifikáciu.
Kľúčovým bodom pre zapracovanie obsahu smernice je stanovenie okruhu osôb, ktorých sa obsah smernice bezprostredne dotýka (tzv. princíp „direct effect“) a ktorým prináša práva, ktoré vnútroštátny poriadok nezabezpečuje. Pri bližšej analýze prvej a tretej smernice, jej adresátov a rozsahu obidvoch smerníc, bol prijatý záver, že v anglickom znení používaný pojem „lawyer“- právnik, je všeobecným terminologickým pojmom, ktorý sa snaží preklenúť tradičné rozdelenie výkonu advokácie na území Veľkej Británie, resp. Írska, kde na rozdiel od zaužívanej kontinentálnej schémy právnej pomoci prostredníctvom jednej profesie – procesného ako aj hmotno-právneho advokáta dlhodobo popri sebe existujú dve odlišné právnické profesie, a to hmotno-právnych právnikov, tzv. „solicitors“ a procesno-právnych právnikov, tzv. baristers.
Z uvedeného vyplýva a samotné označenie adresáta práv vo francúzskom znení „d´avocat“ a v nemeckom znení „rechtsanwalt“ iba každého utvrdzuje v myšlienke, že smernice sú zamerané na osoby s právnickým vzdelaním, ktoré poskytujú služby vo všetkých právnych oblastiach na základe slobodného povolania (tzn. nie iba špecialisti ako sú napr. daňoví poradcovia, patentoví zástupcovia, exekútori, notári) vrátane právneho zastupovania svojich klientov na všetkých úrovniach vnútroštátnej sústavy súdov. Preto jediným vhodným adresátom na území Slovenskej republiky pre implementáciu uvedených smerníc sú advokáti.
Ponechanie možnosti zahraničnému advokátovi sa zaregistrovať u Komory komerčných právnikov Slovenskej republiky by v budúcnosti mohlo viesť k nedorozumeniam, ak by zahraničný advokát chcel uplatniť svoje domovské oprávnenie zastupovať v trestných veciach, lebo jediným vecne- zužujúcim obmedzením je možnosť štátu nepripustiť vstup zahraničných advokátov do dedičskej agendy a úradného prevodu nehnuteľností – viď napr. článok 1 ods. 1 Smernice č. 77/249. Ďalším obmedzením, ale ide o obmedzenie s procesným charakterom, je možnosť štátu nepripustiť vstup zahraničných advokátov do zastupovania dovtedy, pokiaľ neboli predstavení funkcionárom súdov, pred ktorými budú právne zastupovať svojich klientov.
Ďalším nedostatkom, ktorý sa viaže na trvanie Komory komerčných právnikov, je neexistencia vhodných komôr na území členských štátov ES, ktoré by uznali profesijný titul komerčného právnika ako titul rovnocenný s titulom „rechtsanwalt, resp. d´avocat“. Preto, ak štát má záujem na zabezpečení voľného prístupu členskej základne Komory komerčných právnikov na trh právnych služieb Európskeho spoločenstva, môže tak urobiť iba na základe ich prechodu pod spoločný profesijný titul – „advokát“.
Na Slovensku kritici myšlienky zjednotenia poukazujú na existenciu tzv. dvojkoľajnosti pri poskytovaní právnych služieb vo Veľkej Británii alebo v Írskej republike. Za posledných 5 rokov je v procesnom anglickom práve vidieť badateľný vývoj od klasického anglosaského rozdelenia právnikov na solisitorov a baristrov k tradičnému kontinentálnemu poňatiu advokácie, lebo sa vytvára zjednodušujúca forma právnika, tzv. „solicitor- advocat“, ktorý sa svojimi profesijnými právami a povinnosťami takmer blíži kontinentálnemu pojmu advokát. Nakoľko uvedeným postupom došlo k zásahu do monopolného postavenia baristerov, ktorí tvorili „zásobáreň“ sudcov vo Veľkej Británii, je možné predpokladať, že tento vývoj v budúcnosti definitívne vyústi v zjednotenie obidvoch profesií pod spoločný názov –advocat aj v tak konzervatívnej krajine, ako je Veľká Británia.
Činnosť komerčných právnikov pri výkone právnej pomoci v oblasti trestného práva je zo zákona vylúčená. Z uvedeného dôvodu sa ako aktuálna nutnosť javí potreba poskytnúť prechodné obdobie na nadobudnutie určitých praktických skúseností pri aplikácii trestného práva. V  novele  zákona je zapracované ustanovenie, ktoré vymedzuje prechodné obdobie pre bývalých komerčných právnikov. Počas tohto prechodného obdobia by sa pripravovali na školeniach organizovaných súdmi, resp. SAK na trestné zastupovanie.

K bodu 54 (§ 52a)
V záujme dôsledného naplnenia stratégie boja proti korupcii a princípu nulovej tolerancie v právnických profesiách sa vo vzťahu k novej úprave bezúhonnosti  navrhuje ustanoviť Komore povinnosť vyčiarknuť zo zoznamu advokátov, resp. koncipientov toho, kto nové požiadavky kladené na bezúhonnosť pri výkone advokácie nenapĺňa. Aby si Komora mohla overiť bezúhonnosť svojich členov ustanovuje sa advokátom a advokátskym koncipientom povinnosť predložiť v stanovenej lehote odpis z registra trestov. Účinnosť ustanovenia sa navrhuje posunúť ku dňu nadobudnutia platnosti zmluvy o pristúpení Slovenskej republiky k Európskym spoločenstvám a Európskej únii. 

K bodu 55 (53a)
Vzhľadom na uvedené k bodu 52 sa navrhuje zrušiť  zákon Slovenskej národnej rady č. 129/1991 Zb. o komerčných právnikoch v znení zákona  Národnej rady Slovenskej republiky č. 149/1994 Z. z..

K Článku II 
Vzhľadom na nutnosť regulovať zo strany štátu výkon určitých profesií a vzhľadom na navrhované ustanovenie § 1 ods.2 súčasne so zabezpečením aplikácie § 118 Trestného zákona alebo § 24 ods.1 písm. d) zákona o priestupkoch je potrebné vyňať zo živností činnosti, ktorých spoločným menovateľom je poskytovanie právnych služieb za odmenu. Uvedené opatrenie je vyvolané tou skutočnosťou, že okrem profesií uvedených v § 1 ods.3 a 4 návrhu by mohol veľký počet subjektov poskytovať právne služby za odmenu v rámci rôznych poradenských alebo sprostredkovateľských agentúr bez príslušnej disciplinárnej (disciplinárne konanie sťažovateľa upravené príslušnými predpismi) a finančnej zodpovednosti (najmä dostupné a dostatočné poistné krytie za škodu spôsobenú pri výkone povolania), a tak by dochádzalo k obchádzaniu účelu novely. 

K Článku  III	
Navrhuje sa predpokladaná účinnosť ku dňu 1. júna 2003. Ustanovenia týkajúce sa zahraničných advokátov nadobúdajú účinnosť dňom nadobudnutia platnosti zmluvy o pristúpení Slovenskej republiky k Európskym spoločenstvám a Európskej únii.