N á v r h

Z á k o n 

z ............... 2002,

ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 99/1963 Zb. Občiansky súdny poriadok v znení neskorších predpisov

Národná rada Slovenskej republiky sa uzniesla na tomto zákone:

Čl. I

Zákon č. 99/1963 Zb. Občiansky súdny poriadok v znení zákona č. 36/1967 Zb., zákona č. 158/1969 Zb., zákona č. 49/1973 Zb., zákona č. 20/1975 Zb., zákona č. 133/1982 Zb., zákona č. 180/1990 Zb., zákona č. 328/1991 Zb., zákona č. 519/1991 Zb., zákona č. 263/1992 Zb., zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 5/1993     Z. z., zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 46/1994 Z. z., zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 190/1995 Z. z., zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 232/1995 Z. z., zákona Národnej rady Slovenskej republiky  č. 233/1995   Z. z., zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 22/1996 Z. z., zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 58/1996 Z. z., nálezu Ústavného súdu Slovenskej republiky č. 281/1996 Z. z., zákona č. 211/1997 Z. z., nálezu Ústavného súdu Slovenskej republiky č. 359/1997 Z. z., zákona č. 124/1998 Z. z., zákona č. 144/1998 Z. z., zákona č. 169/1998 Z. z., zákona č. 187/1998 Z. z., zákona č. 225/1998 Z. z., zákona č. 233/1998 Z. z., zákona č. 235/1998 Z. z., nálezu Ústavného súdu Slovenskej republiky č. 318/1998 Z. z., zákona č. 331/1998 Z. z., zákona č. 46/1999 Z. z., nálezu Ústavného súdu Slovenskej republiky č. 66/1999 Z. z., nálezu Ústavného súdu Slovenskej republiky č. 166/1999 Z. z., nálezu Ústavného súdu Slovenskej republiky   č. 185/1999 Z. z., zákona č. 223/1999 Z. z., zákona č. 303/2001 Z. z. a zákona            č. 501/2001 Z. z.  sa mení a  dopĺňa takto:

1.	V § 9 ods. 3 písmeno g) znie : „g) z práv k predmetom priemyselného vlastníctva,“.

2.	V § 9 ods. 3 sa vypúšťa písmeno n).
     Doterajšie písmeno o sa označuje ako písmeno n.

3.	V § 36b ods. 1 sa vypúšťa písmeno e).

4.	V § 39 ods. 1 sa za slová „príslušný súd“ vkladajú slová „alebo rozhodcovský súd“.

5.	 V § 76 ods. 3 sa za slová „návrh na začatie konania“ vkladajú slová „pred súdom alebo pred rozhodcovským súdom“.

6.	V § 88 odsek 2 znie: 
„(2) Na konanie vo veciach týkajúcich sa rozhodcovského konania je príslušný súd, v ktorého obvode má navrhovateľ bydlisko alebo sídlo alebo miesto podnikania, a ak nemá bydlisko alebo sídlo alebo miesto podnikania, súd, v ktorého obvode sa zdržiava. Ak navrhovateľ nemá takéto miesto v Slovenskej republike, je na konanie príslušný súd, v ktorého obvode má bydlisko alebo sídlo alebo miesto podnikania odporca. Ak ani odporca nemá takéto miesto v Slovenskej republike, je na konanie príslušný súd, v ktorého obvode sa nachádza miesto rozhodcovského konanie. Na konanie o zrušení rozhodcovského rozsudku je však vždy príslušný súd, v ktorého obvode sa nachádza miesto rozhodcovského konania.“.

7.	V § 106 ods. 1 sa slová „konaní pred rozhodcami“ nahrádzajú slovami „rozhodcovskom konaní“ a na konci prvej vety sa pripájajú tieto slová: „alebo ak uznanie cudzieho rozhodcovského rozhodnutia bolo v Slovenskej republike odoprené.“ 

8.	V § 106 ods. 2 sa slová „konania pred rozhodcami“ nahrádzajú slovami „rozhodcovského konania“ a slovo „doručenia“ sa nahrádza slovom „právoplatnosti“.

9.	V § 106 ods. 3 sa slová „konanie pred rozhodcami“ nahrádzajú slovami „rozhodcovské konanie“.

10.	 V § 126 ods. 1 sa na konci pripájajú tieto vety : „Výpoveď môže odoprieť aj vtedy, ak by výpoveďou porušil spovedné tajomstvo alebo tajomstvo informácie, ktorá mu bola zverená ústne alebo písomne pod podmienkou zachovať mlčanlivosť ako osobe poverenej pastoračnou starostlivosťou.“.

11.	V § 200i sa vypúšťa odsek 4.

12.	V § 216 ods. 1 sa za slová „Ustanovenia § 92“ vkladajú slová „odseku 1 a 4“.

13.	V § 243c sa za slová „ustanovenia § 92“ vkladajú slová „odseku 1 a 4“.

14.	V § 244 odsek 1 znie:
„(1) V správnom súdnictve preskumávajú súdy na základe žalôb alebo opravných prostriedkov, 
a)	zákonnosť rozhodnutí a postupu orgánov verejnej správy, ktorým sa zakladajú, menia alebo zrušujú práva alebo povinnosti fyzických osôb alebo právnických osôb, 
b)	zákonnosť rozhodnutí orgánov verejnej správy o osobnom stave.“.

15.	V § 244 sa za odsek 2 vkladajú nové odseky 3 a 4, ktoré znejú:
 „(3) Súdy rozhodujú o návrhoch na vyslovenie povinnosti orgánov verejnej správy konať o právach a povinnostiach fyzických osôb a právnických osôb v oblasti verejnej správy a o opatreniach na vynútenie plnenia svojich rozhodnutí spôsobom uvedeným v § 250b.  
 (4) Súdy rozhodujú v prípadoch, ak osobitný zákon zveruje súdom preskúmanie rozhodnutia, opatrenia alebo iného výsledku činnosti orgánov verejnej správy,  alebo ak takéto preskúmanie vyplýva z medzinárodných zmlúv, ktorými je Slovenská republiky viazaná.“.    

   Doterajší odsek 3 sa označuje ako odsek 5.

16.	V § 245 ods. 2 sa na konci pripája táto veta: „Súd neposudzuje účelnosť a vhodnosť správneho rozhodnutia.“.

17.	 V § 246 odsek 2 znie:
„(2) Najvyšší súd Slovenskej republiky je vecne príslušný na preskúmavanie rozhodnutí 
a)	ústredných orgánov štátnej správy, ak osobitný zákon neustanovuje inak,
b)	iných orgánov s pôsobnosťou pre celé územie Slovenskej republiky, ak príslušnosť Najvyššieho súdu Slovenskej republiky ustanovuje osobitný zákon.". 

18.	 V § 246a ods. 1 sa na konci pripája táto veta: „Ak ide o rozhodnutie orgánu s pôsobnosťou pre celé územie Slovenskej republiky miestne príslušným je krajský súd, v obvode ktorého je všeobecný súd navrhovateľa.“.  

19.	 § 246b sa dopĺňa odsekom 3, ktorý znie :
„(3) Najvyšší súd Slovenskej republiky koná a rozhoduje o opravných prostriedkoch proti rozhodnutiu krajského súdu v senáte zloženom z predsedu a dvoch sudcov. Najvyšší súd Slovenskej republiky koná a rozhoduje o opravných prostriedkoch proti rozhodnutiu Najvyššieho súdu Slovenskej republiky v senáte zloženom z predsedu a štyroch sudcov.“. 

20.	 V § 246c sa slová „ prvej a tretej časti“ nahrádza slovami „prvej, tretej a štvrtej časti“. 

21.	 § 247 sa dopĺňa odsekom 3, ktorý znie : 
	„(3) Predmetom prieskumu môže byť za podmienok ustanovených v odsekoch 1 a 2 aj rozhodnutie, voči ktorému zákon nepripúšťa opravný prostriedok, ak sa stalo právoplatným.“.   

22.	  § 248  znie :
„§ 248

Súdy nepreskúmavajú 
a)	rozhodnutia správnych orgánov predbežnej povahy, procesné rozhodnutia týkajúce sa vedenia konania,
b)	rozhodnutia, ktorých vydanie závisí výlučne od posúdenia zdravotného    stavu osôb alebo technického stavu vecí, pokiaľ samy o sebe neznamenajú právnu prekážku výkonu povolania, zamestnania alebo podnikateľskej alebo inej hospodárskej činnosti, 
c)	rozhodnutia o nepriznaní alebo odňatí odbornej spôsobilosti právnickým osobám alebo fyzickým osobám, pokiaľ samy o sebe neznamenajú právnu prekážku výkonu povolania alebo zamestnania,
d)	rozhodnutia správnych orgánov, ktorých preskúmanie vylučujú osobitné zákony.“.

23.	 § 250 sa dopĺňa odsekmi 5 a 6, ktoré znejú:
 „(5) Rozhodnutie podľa § 92 ods. 2 je v konaní podľa tejto časti zákona  možné   len ak neuplynula lehota podľa § 250b ods. 1.
(6) Účastníkom konania o žalobe prokurátora je prokurátor, účastníci správneho konania a osoby určené prokurátorom.“. 

24.	 V § 250b ods. 2 sa na konci pripájajú tieto vety: „Súd spravidla stanoví lehotu na doručenie rozhodnutia správneho orgánu. Po doručení predloží správny orgán spisy súdu na rozhodnutie o žalobe. Ak sa v rámci správneho konania začne konanie o opravnom prostriedku, správny orgán o tom súd bez zbytočného odkladu upovedomí.“.

25.	 V § 250b  sa za odsek 2 vkladajú nové odseky 3 a 4, ktoré znejú:
„(3) Súd postupuje podľa odseku 2 len ak od vydania rozhodnutia, ktoré nebolo žalobcovi doručené, neuplynula lehota troch rokov.
(4) Ak správny orgán nedodrží súdom určenú lehotu na doručenie rozhodnutia alebo ak vec nepredloží súdu na konanie ani po opakovanej výzve, súd môže rozhodnúť o uložení pokuty správnemu orgánu až do výšky 50 000 Sk a to aj opakovane.“.     

Doterajší odsek 3 sa označuje ako odsek 5.

26.	 V § 250b ods. 5 sa nad slovo „upozorneniu“ umiestňuje odkaz 34ha.

Poznámka pod čiarou k odkazu 34ha znie: 
„34ha) § 20f zákona Slovenskej národnej rady č. 369/1990 Zb. o obecnom zriadení v znení neskorších predpisov.“. 

27.	 V § 250c sa na konci pripája táto veta: „O nevyhovení žiadosti predseda senátu účastníka upovedomí bez uvedenia dôvodov.“.

28.	V § 250d ods. 3 sa slová „Predseda senátu“ nahrádzajú slovom „Súd“.
 
29.	 § 250f znie:
„§ 250f

(1)	Súd môže rozhodnúť o žalobe bez pojednávania rozsudkom, ak to účastníci konania zhodne navrhli alebo s tým súhlasia. Súd vyzve účastníkov, aby sa vyjadrili k tejto skutočnosti.
(2)	Súhlas podľa odseku 1 je daný tiež vtedy, ak účastník konania nevyjadrí svoj nesúhlas s prejednaním veci bez nariadenia pojednávania do 15 dní od doručenia výzvy. O týchto následkoch  musí byť účastník konania vo výzve poučený.“.

30.	 V § 250g sa slová „§ 250f, predvolá predseda senátu na pojednávanie účastníkov“ nahrádzajú slovami „§ 250d ods. 2 a 3, § 250f alebo § 250i ods. 2, nariadi súd pojednávanie“.

31.	V § 250i ods. 1 sa vypúšťajú slová „dokazovanie sa nevykonáva“ a dopĺňa sa veta: „Súd môže vykonať dôkazy nevyhnutné na preskúmanie napadnutého rozhodnutia.“. 

32.	 V § 250j odsek 4 znie :  
„(4) Proti rozhodnutiu súdu podľa odseku 1 je prípustné odvolanie. Proti rozhodnutiu súdu podľa odseku 2 je prípustné odvolanie len ak bolo rozhodnutie zrušené pre nedostatočné zistenie skutkového stavu potrebného pre posúdenie veci, nepreskúmateľnosť, nezrozumiteľnosť alebo pre nedostatok dôvodov.“. 

33.	 V § 250q sa slová „§ 250f alebo 250o“ nahrádzajú slovami „§ 250f, 250o alebo 250p“.

34.	 V § 250s odsek 1 znie : 
	„(1) Proti rozhodnutiu súdu, ktorým potvrdí rozhodnutie správneho orgánu je prípustné odvolanie. Proti rozhodnutiu súdu ktorým zruší rozhodnutie správneho orgánu je prípustné odvolanie len ak bolo rozhodnutie zrušené pre nedostatočné zistenie skutkového stavu potrebného pre posúdenie veci, nepreskúmateľnosť, nezrozumiteľnosť alebo pre nedostatok dôvodov.“.

35.	 V piatej časti sa za tretiu hlavu vkladajú štvrtá a piata hlava, ktoré vrátane nadpisu znejú: 
„ŠTVRTÁ HLAVA
Konanie proti nečinnosti orgánu verejnej správy

250t
(1)	Fyzická osoba alebo právnická osoba, ktorá tvrdí, že orgán verejnej správy nekoná spôsobom určeným príslušným právnym predpisom tým, že je v konaní nečinný  a uvedenou nečinnosťou je ukrátená na svojich právach môže sa domáhať, aby súd vyslovil povinnosť orgánu verejnej správy vo veci konať a rozhodnúť v lehote, ktorú zároveň určí.
(2)	Orgán verejnej správy, proti ktorému návrh smeruje, je povinný bezodkladne po doručení návrhu, predložiť súdu vyjadrenie k návrhu a príslušný spis. K rozhodnutiu o návrhu si súd môže vyžiadať stanovisko nadriadeného správneho orgánu.
(3)	Súd o takomto návrhu rozhodne uznesením. Ak súd návrhu vyhovie, vo výroku uvedie označenie orgánu, ktorému sa povinnosť ukladá, predmet a číslo správneho konania a lehotu, v ktorej má orgán verejnej správy túto povinnosť vykonať. Ak súd návrhu nevyhovie, návrh zamietne.
(4)	Navrhovateľ má právo na náhradu trov konania ak bolo návrhu vyhovené.
(5)	Predseda senátu konanie zastaví, ak sa návrh stal bezpredmetným a rozhodne o trovách konania.  

§ 250u 
Za nedodržanie lehoty uvedenej v uznesení súdu podľa § 250t ods. 1 môže na návrh účastníka súd uložiť pokutu až do výšky 100 000 Sk, a to aj opakovane. Pred rozhodnutím o pokute si súd vyžiada stanovisko nadriadeného správneho orgánu.

PIATA HLAVA 
Vykonateľnosť rozhodnutí cudzích správnych orgánov

§ 250v
(1)	Ak medzinárodná zmluva, ktorou je Slovenská republika viazaná, obsahuje záväzok vykonávať rozhodnutia cudzích správnych orgánov a rozhodnutia 
cudzích súdov vo veciach, o ktorých rozhodujú správne orgány (ďalej len „cudzie rozhodnutie“), je možné nariadiť výkon takéhoto rozhodnutia ak krajský súd na návrh rozhodol, že rozhodnutie je vykonateľné.
(2)	Miestne príslušným je všeobecný súd osoby, o ktorej povinnosť v cudzom rozhodnutí ide.
(3)	Účastníkmi konania sú navrhovateľ a osoba, o ktorej povinnosť v cudzom rozhodnutí ide.
(4)	Súd o návrhu na rozhodnutie o vykonateľnosti rozhodnutia cudzieho správneho orgánu rozhoduje uznesením bez nariadenia pojednávania a bez vypočutia odporcu.
  
§ 250w
Súd rozhodne, že cudzie rozhodnutie je vykonateľné v Slovenskej republike ak,
a)	je vykonateľné v štáte, v ktorom bolo vydané,
b)	v štáte, v ktorom bolo vydané už proti nemu nie je možné podať opravný prostriedok,
c)	rozhodovanie vo veci nepatrilo do právomoci slovenských správnych orgánov,
d)	odporcovi nebola postupom cudzieho orgánu odňatá možnosť riadne sa zúčastniť konania, najmä ak mu nebola riadne doručená písomnosť, ktorou sa konanie začalo,
e)	ukladá sa v ňom plnenie, ktoré nie je podľa slovenského právneho poriadku prípustné alebo vykonateľné, alebo je inak v rozpore s verejným poriadkom.  

§ 250x
Cudzie rozhodnutie, o ktorom súd rozhodol, že je vykonateľné, sa vykoná  ako rozhodnutie slovenského správneho orgánu. Rozhodnutie súdu o vykonateľnosti nahrádza potvrdenie o vykonateľnosti.“.

36.	 V § 374 ods. 2 sa vypúšťajú slová „alebo súdnym tajomníkom“.

37.	 V § 374 ods. 3 sa vypúšťajú slová „alebo súdny tajomník“.

38.	§ 374 sa dopĺňa odsekom 4, ktorý znie :
„(4) Proti rozhodnutiu vydanému vyšším súdnym úradníkom možno podať odvolanie za rovnakých podmienok ako proti rozhodnutiu sudcu. Ak je podané odvolanie proti rozhodnutiu, ktoré vydal vyšší súdny úradník, rozhodnutie sa tým zrušuje v celom rozsahu a o veci rozhodne sudca. To neplatí, ak bolo odvolanie podané oneskorene, bolo podané osobou, ktorá na podanie odvolania nie je oprávnená, smeruje len proti výroku o trovách konania alebo ak odvolaniu môže úplne vyhovieť sudca, ak sa ním nezasiahne do práv iného účastníka konania. Ak bolo odvolanie vzaté späť pred začatím pojednávania, k zrušeniu rozhodnutia nedôjde a právoplatnosť napadnutého rozhodnutia nastane, ako keby k podaniu odvolania nedošlo. O zastavení odvolacieho konania rozhodne sudca. Rozhodnutie sudcu sa považuje za rozhodnutie súdu prvého stupňa a možno ho napadnúť odvolaním.“.

39.	 Zrušuje sa príloha A.

Čl. II

Tento zákon nadobúda účinnosť 1. januára 2003.