Odôvodnenie

A.	Všeobecná časť 

   Ministerstvo spravodlivosti Slovenskej republiky predkladá do legislatívneho procesu návrh vyhlášky Ministerstva spravodlivosti Slovenskej republiky, ktorou sa mení a dopĺňa vyhláška Ministerstva spravodlivosti č. 288/1995 Z. z. o odmenách a náhradách súdnych exekútorov v znení vyhlášky Ministerstva spravodlivosti Slovenskej republiky č. 405/2006 Z.  na základe splnomocňujúceho ustanovenia § 199 zákona č. 233/1995 Z. z. o súdnych exekútoroch a exekučnej činnosti (Exekučný poriadok) a o zmene a doplnení ďalších zákonov.
V aplikačnej praxi najviac rezonovala požiadavka po novej úprave základu pre určenie odmeny exekútorov. Výkladové otázniky k platnej úprave určenia základu odmeny exekútora predstavujúceho vymáhanú sumu a nejednotná aplikačná prax odôvodňovali novú dikciu základu odmeny tak, aby išlo  nie o vymáhanú sumu, ale o vymoženú sumu. 
Odmena bude závislá od výšky vymoženej sumy. Odstupňovanie odmien v závislosti od výšky základu opodstatňuje vypustenie horného limitu (1 mil. Sk). V praxi bolo zaznamenané zneužitie horného limitu tým spôsobom, že sa pohľadávka vymáhala vo viacerých exekučných konaniach v snahe dosiahnuť opakovane maximálnu odmenu exekútora. 
Predkladateľ navrhuje novú úpravu odmeňovania exekútorov v prípade dobrovoľného splnenia povinnosti uloženej v exekučnom titule. Ústavný súd Českej republiky dal vo svojom náleze PL. ÚS 8/06 jasný signál na to, že zákonodarca by mal v právnej úprave brať ohľad na snahu dlžníka splniť svoju povinnosť (bez priamej exekúcie), hoci aj v posledný možný moment. Za neprijateľnú a neudržateľnú označil právnu úpravu, podľa ktorej by exekútorovi patrila odmena, aj keď povinný plnil dobrovoľne a v tomto smere apeloval aj na Ministerstvo spravodlivosti Českej republiky, aby v rámci zákonného splnomocnenia na vydanie vykonávacieho predpisu rešpektovalo pri stanovení výšky odmeny exekútorov základné princípy spravodlivosti a právneho štátu vrátane princípu proporcionality ako moderného ústavného pravidla. Ústavný súd Českej republiky zároveň vyzval všeobecné súdy, aby do prijatia novej právnej úpravy interpretovali výšky exekútorom vymoženého plnenia v súlade s princípmi proporcionality a spravodlivosti. 
Navrhovaná právna úprava zároveň odstraňuje „začarovaný kruh,“ keď exekútor upustil od exekúcie až po úhrade trov exekúcie, ale tie sa stanú známe až po upustení od exekúcie. V rámci novelizácie Exekučného poriadku bude brať predkladateľ do úvahy aj túto skutočnosť. Pri určení  mechanizmu odmeňovania pri dobrovoľnom plnení povinného v priebehu exekúcie predkladateľ navrhol odstupňovať výšku odmeny exekútora v závislosti od vedomosti povinného o exekúcií a od fázy dobrovoľného plnenia. Predkladateľ považuje za neprijateľnú odmenu v rozsahu polovice odmeny exekútora, ako je určená pri vymožení plnenia, ak k dobrovoľnému plneniu došlo bezprostredne po začatí exekúcie, napríklad na druhý deň po začatí exekúcie a exekútor pritom ešte v tom čase neurobil žiadny úkon. Na druhej strane sa v navrhovanej úprave prejavuje súčasne sankčný charakter odmeny, keď povinný „ignoruje“ upovedomenie o začatí exekúcie a plnenie odkladá. 
Rovnako ako v Českej republike sa navrhuje z právneho poriadku vypustiť časová odmena exekútora a zavádza sa pre prax jednoduchšia paušálna odmena pri zastavení exekúcie. Súdy poukazovali na rozsiahle a častokrát nepreskúmateľné časové odmeny exekútorov. To spôsobovalo značnú prácnosť pri rozhodovaní o odmenách exekútora. Paušál má zjednodušiť rozhodovanie aj pri náhrade hotových výdavkov exekútora, čím sa zníži prácnosť preskúmavania trov exekútora. Odmena súdneho exekútora pri exekúcii na nepeňažné plnenie nereflektovala na prácnosť a náročnosť úkonov spojených s týmto druhom exekúcie, preto sa odmena pri exekúciách na nepeňažné plnenie zvyšuje. 
Navrhovaná právna úprava reaguje na rozšírenie ďalšej činnosti exekútorov (porov. dobrovoľné dražby, doručovanie mimosúdnych písomností, speňažovanie v dedičskom konaní).
Návrh vyhlášky je v súlade s Ústavou SR, medzinárodnými zmluvami, ktorými je Slovenská republika viazaná, ako aj s Exekučným poriadkom.

DOLOŽKA  ZLUČITEĽNOSTI
návrhu právneho predpisu
s právom Európskych spoločenstiev a právom Európskej únie

1.      Predkladateľ právneho predpisu: vláda Slovenskej republiky

2.      Názov návrhu právneho predpisu: vyhláška Ministerstva spravodlivosti Slovenskej republiky, ktorou sa mení a dopĺňa vyhláška Ministerstva spravodlivosti Slovenskej republiky č. 288/1995 Z. z. o odmenách a náhradách súdnych exekútorov,

3.      Problematika návrhu právneho predpisu :
  a) nie je upravená v práve Európskych spoločenstiev,
   b)  nie je upravená v práve Európskej únie,
  c) nie je obsiahnutá v judikatúre Súdneho dvora Európskych spoločenstiev alebo Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev.

4.      Záväzky Slovenskej republiky vo vzťahu k Európskym spoločenstvám a Európskej únii: bezpredmetné.

5. Stupeň zlučiteľnosti návrhu právneho predpisu s právom Európskych spoločenstiev a právom Európskej únie : bezpredmetné.

6. Gestor  (spolupracujúce rezorty) : bezpredmetné.

Doložka finančných, ekonomických, environmentálnych vplyvov,
vplyvov na zamestnanosť a podnikateľské prostredie

1.	Návrh vyhlášky nezakladá nároky na verejné financie.

2.	Návrh vyhlášky nebude mať ekonomický dopad na obyvateľov, hospodárenie                   podnikateľskej sféry a iných právnických osôb. 

3.	Návrh vyhlášky  nebude mať vplyv na životné prostredie.

4.	Návrh vyhlášky nebude mať vplyv na zamestnanosť a nevyžiada si zvýšenie počtu zamestnancov.

5.	Návrh vyhlášky nebude mať vplyv na podnikateľské prostredie.

B.	Osobitná časť 

K bodom 1, 2 (§ 1 ods. 2, pojem súdny exekútor)
	Rovnako ako v Exekučnom poriadku aj v odmeňovacej vyhláške sa navrhuje zaviesť legislatívnu skratku. V súlade s bodom 8 Prílohy č. 2 k Legislatívnym pravidlám vlády SR je zaradená legislatívna skratka  v § 1, keďže v tomto ustanovení sú použité skracované slová prvýkrát. 
	Tomu zodpovedajú zmeny v ďalších paragrafoch vykonané v rámci bodu 2, ktoré doteraz pracovali s pojmom „súdny exekútor“ v príslušnom gramatickom tvare (porov. bod 40 Prílohy č. 2 k Legislatívnym pravidlám vlády SR). 

K bodu 3 (§ 2 písm. b) )
Platná právna úprava nereaguje na rozšírenie ďalšej činnosti súdneho exekútora realizované zákonom č. 341/2005 Z. z., ale aj ďalšími predpismi. Ide o zákon č. 84/2007 Z. z., ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 618/2003 Z.z. o autorskom práve a právach súvisiacich s autorským právom (autorský zákon) a o zmene a doplnení niektorých zákonov (porov. § 193 písm. d) Exekučného poriadku) a na zmeny vykonané zákonom č. 568/2007 Z. z., ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 527/2002 Z. z. o dobrovoľných dražbách a o doplnení zákona Slovenskej národnej rady č. 323/1992 Zb. o notároch a notárskej činnosti (Notársky poriadok) v znení neskorších predpisov  a o zmene a doplnení niektorých zákonov (porov. § 193 písm. c) Exekučného poriadku).  Bod 5 v písmene b) je pojmologicky zosúladený s § 21.

K bodu  4 (§ 4)
Odsek 1
Medzi hlavné ciele navrhovanej právnej úpravy patrí navrhovaná zmena dikcie základu pre výpočet odmeny exekútora z vymáhanej sumy na vymoženú sumu. Predovšetkým sa odstránia výkladové otázniky a zjednotí sa postup súdov pri priznávaní odmeny súdneho exekútora. Platná právna úprava častokrát viedla k priznávaniu odmeny exekútorovi tak, že ho výrazne favorizovala pred samotným oprávneným. Nepochybne takýto postup otriasal dôverou v právny poriadok, pretože častokrát to bol exekútor, ktorý ako jediný inkasoval výťažok z exekúcie. 
Vo vzťahu k dobrovoľnému plneniu je upravená odmena osobitne v § 13a. Za dobrovoľné plnenie je potrebné považovať plnenie, ktoré poskytuje povinný bez toho, aby sa tak stalo priamym výkonom niektorým zo spôsobov exekúcie na peňažné plnenie. Napríklad povinný si požičia hotovosť a oprávnenému alebo prostredníctvom exekútora dlh splní. Nie je dôvod na to, aby povinný nemohol plniť aj priamo oprávnenému. 
Odsek 2
Navrhované znenie odstraňuje tvrdosť pri výpočte odmeny súdneho exekútora, ak sa vymáhajú opakujúce sa dávky za kratšie obdobia. Je potrebné ustanoviť, že, ak je vopred známa doba, po ktorú sa budú vymáhať opakujúce sa dávky, odmena exekútora sa bude určovať zo základu, ktorým je súčet hodnôt plnení. Ak však pôjde o plnenie na dobu neurčitú, na dobu života alebo na dobu dlhšiu ako 5 rokov, je základom odmeny 5–násobok hodnoty ročného plnenia.  Tým sa zvyšuje výpočtový základ, ktorý bol doteraz určený ako trojročné plnenie, na 5–násobok hodnoty ročného plnenia. Ide o zmenu, ktorá súvisí s úpravou výšky odmien súdneho exekútora, ktoré neboli menené od roku 1995. Ide o model, ktorý sa osvedčil u notárov (§ 4 ods. 2 vyhlášky č. 31/1993 Z.z. o odmenách a náhradách notárov v znení neskorších predpisov), následne tento model bol prevzatý aj pre advokátov (§ 10 ods. 3 vyhlášky č. 655/2004 Z.z. o odmenách a náhradách advokátov za poskytovanie právnych služieb). Obdobnú úpravu určovania odmeny súdneho exekútora pri opakujúcich sa dávkach majú súdni exekútori v Českej republike.
V odseku 2 sa ďalej navrhuje doplnenie vety, podľa ktorej, ak sa v exekučnom konaní vymáha aj iné plnenie, ako opakujúce sa dávky, základ na určenie odmeny z tohto plnenia sa určuje podľa odseku 1. Súd prizná teda odmenu za opakujúce plnenie vychádzajúc zo základu päťnásobku hodnoty ročného plnenia a k tomu aj odmenu zo základu predstavujúceho presnú sumu, ak bola vymožená. Ide o situácie, ak exekučný titul znie nielen na vymoženie opakujúcich sa dávok, ale aj na vymoženie v exekučnom titule určenej pohľadávky prípadne aj s príslušenstvom, pričom v praxi (aj v rozhodovacej činnosti súdov) nastali výkladové problémy, ktoré sa navrhovanou zmenou odstraňujú.
Odsek 3
Podľa doterajšej právnej úpravy patrí súdnemu exekútorovi odmena za výkon exekučnej činnosti, ktorú vykonáva v prospech oprávneného. Súdny exekútor však v priebehu exekučného konania nezriedka uspokojuje aj pohľadávky iných veriteľov povinného (najmä záložných veriteľov, ale aj iných veriteľov, ktorí prihlásili svoje nároky). V takýchto prípadoch exekútor vykonáva činnosť aj v prospech iných subjektov, ako je oprávnený, ktorý podal návrh na vykonanie exekúcie. Navrhovaná zmena umožňuje odmeniť exekútora aj za uspokojenie iných veriteľov povinného. Ak pri exekúcii dochádza k uspokojeniu viacerých pohľadávok alebo pohľadávky inej ako je vymáhaná pohľadávka oprávneného, základom na určenie odmeny bude tá časť výťažku, ktorá bude na tieto pohľadávky alebo na inú ako vymáhanú pohľadávku vyplatená.

K bodu  5 (§ 5)
	V prevažnej miere ide o český model.	
Odmena bude závislá od výšky vymoženej sumy. Odstupňovanie odmien v závislosti od výšky základu opodstatňuje vypustenie horného limitu (1 mil. Sk). V praxi bolo zaznamenané zneužitie horného limitu tým spôsobom, že sa pohľadávka vymáhala vo viacerých exekučných konaniach v snahe dosiahnuť opakovane maximálnu odmenu exekútora. 
Akonáhle by vymožená pohľadávka prevýšila sumu 2 milióny Sk, z presahujúcej časti bude odmena predstavovať už len  10 %; za vymoženie pohľadávky prevyšujúcej 40 mil. Sk bude odmena vo výške 5 % a za vymoženie pohľadávky nad 50 mil. Sk do 250 mil. Sk bude odmena 1 %. 
Za vymoženú sumu sa považuje len suma získaná priamym výkonom exekúcie (odpísanie z účtu v peňažnom ústave na základe exekučného príkazu, výťažok z dražby nehnuteľností alebo hnuteľných vecí, zaslanie peňažných prostriedkov zamestnávateľov oprávnenému na základe exekučného príkazu atď.). Za vymoženú sumu sa nepovažuje dobrovoľné plnenie v prípadoch vypočítaných v § 13a. 
Pokiaľ ide o zvýšenie minimálnej odmeny, navrhuje sa suma 2000 Sk, ktorá by mala zodpovedať nárokom exekučnej činnosti v súčasnej sociálno-ekonomickej situácii.

K bodu  6 (§ 6)
Upravuje sa vzťah tohto ustanovenia k § 5. Zabráni sa tak vzniku možných odlišných výkladov.  
K bodom 7  až 14 (§ 7 ods. 1 a 2, § 8 ods. 1 a 2, § 9 ods. 1 a 2, § 12, § 13) 
Zvyšujú sa sumy odmien súdnych  exekútorov za vykonávanie exekúcie na nepeňažné plnenia. Výška odmeny za vykonávanie exekúcie na nepeňažné plnenia v súčasnom znení nezodpovedá náročnosti a špecifikám vykonávania exekúcie týmito spôsobmi. Exekúcia na nepeňažné plnenia je fyzicky a technicky náročnejšia, komplikovanejšia ako exekúcia na peňažné plnenie. 
V § 7 ods. 2 sa precizuje mechanizmus určenia odmeny, ak exekútor pri vykonávaní exekúcie vyprataním nehnuteľnosti alebo jej časti vypratáva aj príslušenstvo nehnuteľnosti alebo jej časti. V takom prípade sa zvyšuje jeho odmena podľa odseku 1 o 2 000 Sk bez ohľadu na rozsah príslušenstva.

K bodu 15 (§ 13a)
Odseky 1, 2, 4
Za pohyb v kruhu je možné označiť platnú právnu úpravu odmeňovania exekútora pri upustení od exekúcie. Podľa vyhlášky patrí exekútorovi odmena, ak upustil od exekúcie. Poverenie však exekútor vráti, len ak došlo k „vymoženiu“ okrem iného aj trov exekúcie. Z toho vyplýva, že kým povinný neuhradí odmenu exekútora v plnej výške, nie je možné upustiť od exekúcie a exekútor poverenie nevráti a to aj napriek tomu, že vymáhaná pohľadávka bola uhradená. Inými slovami existuje právna úprava trov pri upustení od exekúcie, ale k tomu exekútor pristúpi a vráti poverenie len, ak sú trovy uhradené a teda predtým, než by sa malo rozhodovať o trovách pri upustení od exekúcie. Navrhovaná právna úprava spolu s pripravovanými zmenami v Exekučnom poriadku ponúka riešenie, podľa ktorého sa diferencuje odmena pri:
a)	vymožení,
b)	dobrovoľnom plnení,
c)	zastavení, vylúčení exekútora a pri  poverení iného exekútora.
Akonáhle sa povinný rozhodne, v zákonom vypočítaných situáciách sa mu umožní plniť za výhodnejších podmienok z hľadiska trov exekúcie. Je to stále pre neho výhodnejšie a nepochybne aj pre oprávneného, ktorý dostáva svoje plnenie rýchlejšie. Povinný si pritom jednoducho zároveň vypočíta, akú sumu má v prípade dobrovoľného plnenia zaplatiť na trovách exekúcie. Ak uhradí aj trovy exekúcie, exekútor vráti poverenie. 
Ministerstvo spravodlivosti Slovenskej republiky zdôrazňuje, že je dôležité umožniť povinnému dobrovoľne plniť (podľa nálezu ÚS ČR č. PL. ÚS 8/06 „byť i v poslední možný moment“). Bez toho, aby sa odopierala zásluha exekútora a jeho právo na spravodlivú odmenu, zahrnutie dobrovoľného plnenia do vymoženého plnenia bez priamej účasti exekútora na dobrovoľnom plnení by predstavovalo neodôvodnené zvýhodnenie voči exekútorom, ktorí fakticky exekúciu vykonávajú a plnenie priamo vymôžu (dražba, zrážky zo mzdy a pod.). Posunutím dobrovoľného plnenia na úroveň vymoženého plnenia by takáto konštrukcia opomínala i „výchovný“ prvok, keď de iure by nebola daná možnosť „oceniť“ to, že povinný splní sám svoju povinnosť. Nemožno nebrať– bez toho, aby vznikla ujma oprávnenému – do úvahy princíp zákonnej ochrany povinného, ktorého zmysel spočíva v tom, že exekúcia môže slúžiť len na uspokojenie práva oprávneného a na náhradu trov exekúcie vrátane odmeny exekútora. Nesmie však povinnému spôsobiť neprimeranú ujmu z dôvodu, že náležite nezohľadňuje istý stupeň „dobrovoľnosti“ a to až do samotného núteného vykonania exekúcie. Za ekvivalent zodpovedajúci vynaloženému úsiliu exekútora je preto možné považovať odmenu v zníženom rozsahu, čo je v súlade s princípom proporcionality.
Odmena exekútora pri dobrovoľnom plnení v rozsahu polovice odmeny inak patriacej za vymoženie plnenia a to najmä za situácie, že k dobrovoľnému plneniu môže dôjsť bezprostredne po začatí exekúcie, keď exekútor ešte nevykonal žiadne úkony, je v rozpore s vyššie uvedenými princípmi. Rovnako návrhy stavovskej organizácie exekútorov, aby sa po uplynutí lehoty na podanie námietok považovalo dobrovoľné plnenie za vymožené na účely výpočtu odmeny exekútora bez ďalšieho nereflektujú na vyššie uvedené princípy spravodlivej odmeny a princíp proporcionality. 
Navrhuje sa osobitná úprava pri dobrovoľnom plnení zo strany povinného, a to diferencovane podľa času (momentu) dobrovoľného plnenia. Ak povinný dobrovoľne splní povinnosť podľa exekučného titulu na peňažné plnenie od začatia exekúcie do doručenia poverenia súdu exekútorovi, odmena exekútorovi nepatrí.  Korešponduje to prakticky minimálnej aktivite exekútora v tomto časovom úseku. Navrhovanou právnou úpravou sa stáva obsolétnym ustanovenie § 47 ods. 3 Exekučného poriadku; na túto skutočnosť sa pamätá v pripravovanej novele Exekučného poriadku. 
Ak povinný plní od doručenia poverenia súdu exekútorovi  do uplynutia lehoty na podanie námietok proti exekúcii, odmena exekútora bude predstavovať 50 % zo sumy vypočítanej podľa § 5 ods. 1. 
Odmena exekútora pri dobrovoľnom plnení je spojená so stupňujúcou sa aktivitou exekútora. Ďalšie štádium, ktorému korešponduje aj vyššia odmena, má značne aj sankčnú povahu, pretože povinný mal možnosť odvrátiť exekúciu dobrovoľným plnením od doručenia poverenia súdu exekútorovi do uplynutia lehoty na podanie námietok proti exekúcii a neurobil tak. Odoslanie exekučného príkazu predstavuje nezameniteľný časový moment pri všetkých formách exekúcie. Predkladateľ zvolil odoslanie exekučného príkazu z dôvodu, že v praxi by vydanie exekučného príkazu mohlo byť bez ďalšieho spájané s prvým dňom obdobia nasledujúceho po uplynutí lehoty na podanie námietok a to nekontrolovane bez možnosti preukázania nevylučujúc aj zneužívanie antidatovania vyhotovenia exekučného príkazu.  Osobitný časový úsek (dlhší) je spojený s exekúciou predajom nehnuteľností, kde osobitne sa zdôrazňuje stimulácia povinného na dobrovoľnom plnení („hoci aj v posledný moment“) a to až do samotnej dražby. Tomu však zodpovedá aj mierne zvýšená odmena o 10 %. Predsa len obsahuje aj výchovný a prevenčný prvok v dlhšom časovom úseku v porovnaní s ostatnými spôsobmi vedenia exekúcie. Keďže základom pre výpočet odmeny pri dobrovoľnom plnení povinného má byť suma vypočítaná postupom podľa § 5 odsek 1 resp. § 7 až 13, považuje sa dobrovoľné plnenie len na účely výpočtu odmeny pri dobrovoľnom plnení za vymoženú sumu; inak by nebolo možné vychádzať z výpočtu podľa § 5 odsek 1 resp. § 7 až 13 pri exekúcii na nepeňažné plnenie. 
Odsek 3
	Obdobne aj pri dobrovoľnom plnení povinnosti nepeňažnej povahy sa v odmene exekútora zohľadňuje úsilie povinného. 
Odseky 5 a 6
Exekútorovi bude patriť odmena v plnej výške, ak povinný splnil, čo mu ukladá exekučný titul a uhradil trovy exekúcie až po uplynutí lehoty uvedenej v odseku 1 písm. b) prípadne písm. c). Ako už bolo povedané vyššie sankčný charakter tohto ustanovenia je spojený s tým, že povinný mal možnosť odvrátiť exekúciu dobrovoľným plnením v určených intervaloch  a neurobil tak.
S cieľom predísť výkladovým otáznikom v praxi sa v odseku 6 explicitne upravuje vzťah § 13a k § 22 a 23. Ustanovenia o náhrade hotových výdavkov a o náhrade za stratu času pri výkone exekučnej činnosti nie sú dotknuté.

K bodu  16 ( § 14)
	V navrhovanom ustanovení ide o určenie odmeny v troch prípadoch, keď exekútor vracia poverenie súdu a to, ak:
a) súd rozhodol o vylúčení exekútora (§ 30 EP), 
b) súd zastavil exekúciu (§ 57 EP),
c) súd vydal poverenie pre iného exekútora (§ 44 ods. 8 a 9 EP). 
	Ostatné dôvody uvedené v § 60 EP z hľadiska odmeny exekútora sú premietnuté v skorších ustanoveniach návrhu vyhlášky (vymoženie - § 5, dobrovoľné plnenie - §13a).
	Ministerstvo spravodlivosti Slovenskej republiky upúšťa rovnako ako Česká republika od časovej odmeny a navrhuje zaviesť po vzore českej právnej úpravy  paušálnu odmenu. Rozhodovanie o časovej odmene spôsobovalo v aplikačnej praxi najčastejšie problémy. Išlo o nadmerné zaťažovanie súdov preskúmavaním naúčtovaných hodín. Až najvyššie súdne inštancie vrátane Ústavného súdu SR riešili otázky s tým súvisiace (porov. uznesenie ÚS SR ÚS 254/06-13, stanovisko NS SR 2 M-Cdo 16/2005). Ponechanie časovej odmeny v praxi spôsobovalo konfrontácie pri posudzovaní účelnosti jednotlivých úkonov. a spočítavaní jednotlivých časových úsekov. 
	Ministerstvo spravodlivosti Slovenskej republiky nevidí dôvod na to, aby aj v prípade, že nastala niektorá z predpokladaných právnych situácií podľa navrhovaného ustanovenia, nemal exekútor mať primeranú odmenu nielen za vymoženie, ale aj za dobrovoľné plnenie. Nepochybne je exekútor vykonávajúci exekúciu tým subjektom, ktorý výrazne ovplyvňuje povinného k vyvinutiu maximálneho úsilia k dobrovoľnému plneniu. Ak prichádza do úvahy odmena či už za vymoženie alebo dobrovoľné plnenie, jej priznanie má prednosť a v takom prípade sa paušálna odmena neprizná.
	V odseku 3 sa ustanovuje dolná hranica odmeny súdneho exekútora pri vylúčení súdneho exekútora z vykonávania exekúcie,  pri zastavení exekúcie a pri vydaní poverenia pre iného exekútora. Minimálna odmena exekútora podľa § 14 sa navrhuje upraviť na 2 000 Sk. Ak bude exekútor požadovať minimálnu odmenu 2 000 Sk, nevyhotovuje úkonovú špecifikáciu.
	Odsek 5 sa vysporiadava s odmeňovaním exekútora, ktorý zriadil exekučné záložné právo. 
	
K bodu 17 (§ 15)
	Precizujú sa jednotlivé úkony, za ktoré exekútorovi patrí odmena podľa § 14. Osobitne sa právna úprava týka exekučných úkonov vo vymedzenom čase, kedy je to na úkor pracovného voľna exekútora. 

K bodu 18 (§ 16)
	Navrhované ustanovenie je o alikvotnej odmene za prácu exekútora a to tak za vymoženie ako aj za dobrovoľné plnenie, kým nenastane niektorá z právnych skutočností v § 14 odsek 1 (zastavenie exekúcie, vylúčenie exekútora, vydanie poverenia pre iného exekútora). V prípade podľa odseku 1 exekútorovi nepatrí odmena podľa § 14 odseku 1, pretože v celom rozsahu mu patrí odmena za vymoženie resp. za dobrovoľné plnenie. 

K bodu 19 (§ 17 ods. 4)
	Možnosť dohody zmluvnej odmeny sa dopĺňa aj pre prípad doručovania súdnych a mimosúdnych písomností exekútorom. Ak doručuje exekútor súdnu písomnosť alebo mimosúdnu písomnosť a nejde o doručovanie z podnetu súdu, exekútor sa môže dohodnúť vopred na zmluvnej odmene s osobou, ktorá o doručenie žiada. Pôjde napríklad o situácie, kedy má navrhovateľ dražby záujem o doručenie upovedomenia o dobrovoľnej dražbe podľa zákona č. 527/2002 Z. z. o dobrovoľných dražbách a o doplnení zákona Slovenskej národnej rady č. 323/1992 Zb. o notároch a notárskej činnosti (Notársky poriadok) v znení neskorších predpisov s cieľom predísť obštrukciám a zmareniu dražby. De lege ferenda sa v rámci tzv. veľkej novely Občianskeho súdneho poriadku umožní účastníkom na vlastné náklady bez nárokov na náhradu trov konania požiadať súd o doručenie písomnosti protistrane prostredníctvom súdneho exekútora, napríklad v zmysle zásady vigilantibus iura (bdelým patrí právo), ak má účastník obavy z možných obštrukcií a volí radšej pre neho nákladnejší postup, ale istejší stav. Ak sa totiž doručí poučenie podľa § 49 ods. 2 až 4 OSP, písomnosti sa účastníkovi v prípade problémov pri doručovaní budú následne doručovať už len ukladaním na súde. Bude vecou účastníka konania a súdneho exekútora, aby si dohodli zmluvnú odmenu, pretože môže ísť o rôzne zložité situácie pri vyhľadávaní adresáta zásielky. 

K bodu 20 (§ 18)
	De lege ferenda sa uvažuje s rozšírením právomoci súdnych exekútorov vykonávať aj dobrovoľné dražby podľa zákona č. 527/2002 Z. z. o dobrovoľných dražbách a o doplnení zákona Slovenskej národnej rady č. 323/1992 Zb. o notároch a notárskej činnosti (Notársky poriadok) v znení neskorších predpisov.
 	Uvedený zákon upravuje odmenu a náhradu výdavkov dražobníka, aby nevznikali výkladové otázniky, v navrhovanom ustanovení je expressis verbis odkaz na osobitný predpis. Exekútor nemôže žiadať odmenu podľa ustanovení tejto vyhlášky, ak vykonáva úkony podľa zákona č. 527/2002 Z. z. o dobrovoľných dražbách a o doplnení zákona Slovenskej národnej rady č. 323/1992 Zb. o notároch a notárskej činnosti (Notársky poriadok) v znení neskorších predpisov, a to ani za doručovanie. 

K bodu 21 (§ 19)
	Vzhľadom na zmeny sociálno-ekonomických podmienok, ktoré nastali v období od účinnosti (16.12.1995) vyhlášky č. 288/1995 Z. z. doteraz, sa navrhovaná úprava javí byť primeranou zmenou. 

K bodu 22 (§ 20) 
	Porov. odôvodnenie k predchádzajúcemu bodu a k zmene v § 17 ods. 4.
	Zmena reaguje na novelu Exekučného poriadku vykonanú zákonom č. 568/2007 Z. z. – konkrétne ide o zmenu v § 193c rozšírila doručovanie exekútora v rámci ďalšej činnosti aj o možnosť doručovať mimosúdne písomnosti, ak tak ustanoví osobitný zákon (porov. § 10 ods. 1 zákona č. 527/2002 Z. z. o dobrovoľných dražbách o dobrovoľných dražbách a o doplnení zákona Slovenskej národnej rady č. 323/1992 Zb. o notároch a notárskej činnosti (Notársky poriadok) v znení neskorších predpisov v znení zákona č. 568/2007 Z. z.). Doterajšia paušálna sadzba 200 Sk za každú doručenú písomnosť sa zvyšuje na 500 Sk za každú doručenú písomnosť. Ak však sa doručuje tej istej osobe pri jednej exekúcii viacero písomností, patrí exekútorovi odmena len v rozsahu doručovania jednej písomnosti. 
	Ustanovenie § 20 ods. 2  dopadá len na doručovanie písomnosti na základe poverenia súdu. Pri doručovaní písomností, ktoré sa nevykonáva z podnetu súdu, sa exekútor môže v zmysle navrhovaného § 17 ods. 4 dohodnúť vopred na zmluvnej odmene s osobou, ktorá o doručenie žiada. 
Ak nebolo možné adresátovi písomnosť doručiť, bude patriť exekútorovi náhrada hotových výdavkov účelne vynaložených na doručovanie písomnosti.

K bodu 23 (§ 21)
	Navrhuje sa znížiť odmenu exekútora za vydanie odpisu alebo potvrdenia zo spisov, ktorá bola doteraz vo výške 100 Sk za každú aj začatú stranu vydaného textu a to na sadzbu 30 Sk. 
	Náklady účastníka exekučného konania za vyhotovenie fotokópií dokumentov z exekučného spisu v rozsahu napr. 100 a viac strán predstavujú niekoľko tisíc až desiatok tisíc Sk. Celý úkon exekútora pritom spočíva len vo vyhotovení fotokópií dokumentov. Sadzba 100 Sk sa javí byť neúmerná a neprimeraná. K tomu porov. aj návrh Generálnej prokuratúry SR (GÚs 4051/05-29 z 20. novembra 2006) na vyslovenie nesúladu doterajšieho ustanovenia § 21 písm. a) vyhlášky č. 288/1995 Z.- z. s článkom 1 ods. 1 vetou prvou, článkom 46 ods. 1 Ústavy SR a článkom 6 ods. 1 Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv  a základných slobôd. Rozhodnutie Ústavného súdu SR v tejto veci zatiaľ nebolo vydané. 
Ustanovuje sa odmena súdneho exekútora za archiváciu ukončených exekučných spisov. Exekútor je povinný kvalifikovane vykonávať archiváciu spisov. Z tohto dôvodu je potrebný prenájom priestorov a tomu zodpovedajúce materiálne vybavenie, ako aj administratívne práce súvisiace s prípravou spisu na účely archivácie a vedenie registrov. Doteraz uvedená činnosť nebola zohľadnená vo vykonávacom predpise a nebola zohľadňovaná pri odmeňovaní. Je potrebné ustanoviť, že táto odmena patrí exekútorovi v každom exekučnom konaní, popri odmene určenej podľa ustanovení § 4 až § 17. 
V prípade zániku výkonu funkcie exekútora vymenuje Slovenská komora exekútorov náhradníka exekútora, ktorého úlohou je vykonať finančné vysporiadanie spisov. Ustanovuje sa odmena náhradníka za túto činnosť. 
K bodu 24 (§ 22)
Ustanovuje sa, že súdny exekútor má nárok na náhradu hotových výdavkov v paušálnej sume 2 500 Sk. 
Navrhovaná zmena bude mať jednoznačný pozitívny dopad na rýchlosť a hospodárnosť exekučného konania, nakoľko súdny exekútor sa odbremení od zdĺhavého sčítavania hotových výdavkov. Ak bude o trovách exekúcie rozhodovať exekučný súd, platí to isté pre rýchlosť rozhodovania exekučného súdu. V prípade, ak by hotové výdavky presiahli sumu 2 500 Sk  (napríklad zaobstaranie znaleckého posudku na ocenenie nehnuteľnosti), súdnemu exekútorovi patrí náhrada hotových výdavkov v plnej výške, avšak je povinný tieto hotové výdavky presne vyčísliť a preukázať.

K bodu 25 (§ 23 ods. 2)
Vzhľadom na navrhované zmeny výšky odmien a zmeny v spoločnosti, ku ktorým došlo od roku 1995, navrhuje sa zvýšiť náhrada za stratu času a zosúladiť výšku tejto náhrady s ostatnými právnickými povolaniami. Navrhuje sa náhrada za stratu času vo výške 100 Sk  za každú aj len začatú polhodinu. U súdnych exekútorov nebola táto náhrada od nadobudnutia účinnosti vyhlášky č. 288/1995 Z. z. zmenená.  Platná sadzba je demotivujúca, je neporovnateľne nižšia ako hodinová sadzba schválenej minimálnej mzdy. Táto náhrada pritom tak ako u advokátov, notárov a pod. aj u súdnych exekútorov plní dôležitú funkciu, lebo nahrádza osobnú neprítomnosť súdneho exekútora v kancelárii, kedy by súdny exekútor mohol prijímať nových klientov, prípadne vykonávať rozhodovaciu činnosť.

K bodom  26 a 27  (§ 25)
Vzhľadom na skutočnosť, že v praxi dochádza k rôznym výkladom, je potrebné rozlíšiť, čo je zahrnuté v odmene súdneho exekútora. Rovnako ako v platnej úprave je aj v návrhu vyhlášky zachované pravidlo, že v odmene súdneho exekútora je zahrnutá aj náhrada za administratívne práce vykonané v súvislosti s exekučnou činnosťou (mzdové náklady). Administratívne práce vykonané v súvislosti s exekučnou činnosťou nie sú totožné s nákladmi na administratívny, kancelársky materiál, najmä ten, ktorý tvorí obsah spisu (papier, obaly, obálky a pod.), pričom v praxi pri rozhodovaní súdov o trovách súdneho exekútora sa tieto pojmy často zamieňajú. V prípade kancelárskeho materiálu ide o kancelárske potreby, ktoré sú priamo súčasťou spisu, ktoré súdny exekútor zaobstaráva zo svojho majetku, na svoje náklady, pri vykonávaní exekúcie pre oprávneného a tieto hotové výdavky nie sú súčasťou odmeny (súčasťou odmeny sú administratívne práce). Preto sa v odseku 1 explicitne zakotvuje, že administratívne náklady nie sú súčasťou administratívnych prác. 
	Z dôvodu predchádzania výkladovým otáznikom v praxi ako aj s cieľom zabrániť vzniku tzv. legislatívnej medzery sa navrhuje v odseku 2 zakotviť pravidlo, podľa ktorého, ak vo vyhláške nebude upravená odmena za niektorú činnosť exekútora, určí ju na žiadosť exekútora súd, ktorý vydal poverenie na vykonanie exekučnej činnosti.

K bodu 28 (§ 25a)
	Právny predpis nemôže byť natoľko kauzistický, aby postihol všetky rozmanitosti života. Súdu sa preto umožní z dôvodu hodných osobitného zreteľa v individuálnej veci znížiť alebo vôbec nepriznať odmenu. Predkladateľ pre porovnanie dáva do pozornosti možnosť zníženia náhrady trov konania v základnom konaní napríklad, ak pôjde o drobný spor a nepomer medzi hodnotou predmetu sporu a vysokými trovami konania. Obdobne aj nariadenie EP a Rady (ES) č. 861/2007 z 11. júla 2007, ktorým sa ustanovuje Európske konanie vo veciach s nízkou hodnotou sporu, kladie dôraz na možnosť zníženia neprimerane vysokej náhrady trov konania oproti predmetu sporu v základnom konaní. Predkladateľ ponecháva na súdnu prax, aby ujudikovala možné „dôvody  hodné osobitného zreteľa.“ Navrhovaná právna úprava tak môže posilniť dôveru v súdy, keď tieto budú môcť individuálne dosiahnuť odstránenie možných disproporcií  v odmenách súdnych exekútorov. To platí aj pokiaľ ide o náhradu hotových výdavkov, ale pokiaľ ide o ich zníženie z paušálnej sumy na ich skutočnú výšku. 

K bodu 29 (§ 27a)
	V § 27a sa upravuje režim prechodného spolupôsobenia skoršieho a neskoršieho práva. Intertemporálne ustanovenie sa v podobe generálnej klauzuly vyrovnáva s režimom odmeňovania exekútorov v exekučných konaniach začatých pred nadobudnutím účinnosti novej právnej úpravy. V exekučných konaniach, ktoré boli začaté pred nadobudnutím účinnosti návrhu vyhlášky, patrí exekútorovi odmena vypočítaná podľa doterajších predpisov. Prechodné ustanovenie rešpektuje princíp aretroaktivity, že právne normy pôsobia v zásade do budúcnosti a nie do minulosti.

K čl. II
	Upravuje sa delená účinnosť návrhu vyhlášky. Vzhľadom na dĺžku legislatívneho procesu prijímania návrhu vyhlášky sa navrhuje, aby nová právna úprava nadobudla účinnosť 1. apríla 2008 s výnimkou ustanovení uvedených  v bode 19 (§ 17 ods. 4)  a v bode 20(§ 18). Neskoršia účinnosť zmeny navrhovanej v § 17 odseku 4 je spojená s úpravou obsiahnutou de lege ferenda v rámci tzv. veľkej novely Občianskeho súdneho poriadku, ktorou sa umožní účastníkom na vlastné náklady bez nárokov na náhradu trov konania požiadať súd o doručenie písomnosti protistrane prostredníctvom súdneho exekútora, napríklad v zmysle zásady vigilantibus iura (bdelým patrí právo), ak má účastník obavy z možných obštrukcií a volí radšej pre neho nákladnejší postup, ale istejší stav. De lege ferenda sa uvažuje tiež s rozšírením právomoci súdnych exekútorov vykonávať dobrovoľné dražby podľa zákona č. 527/2002 Z. z. o dobrovoľných dražbách a o doplnení zákona Slovenskej národnej rady č. 323/1992 Zb. o notároch a notárskej činnosti (Notársky poriadok) v znení neskorších predpisov. Tomu zodpovedá posunutie nadobudnutia účinnosti navrhovaného ustanovenia § 18.