Návrh 

ZÁKON

z .......... 2007,

ktorým sa mení zákon č. 99/1963 Zb. Občiansky súdny poriadok v znení neskorších predpisov a o zmene a doplnení niektorých ďalších zákonov

Národná rada Slovenskej republiky sa uzniesla na tomto zákone:

Čl. I

Zákon č. 99/1963 Zb. Občiansky súdny poriadok v znení zákona č. 36/1967 Zb., zákona č. 158/1969 Zb., zákona č. 49/1973 Zb., zákona č. 20/1975 Zb., zákona č. 133/1982 Zb., zákona č. 180/1990 Zb., zákona č. 328/1991 Zb., zákona č. 519/1991 Zb., zákona č. 263/1992 Zb., zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 5/1993 Z.z., zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 46/1994 Z.z., zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 190/1995 Z.z., zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 232/1995 Z.z., zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 233/1995 Z.z., zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 22/1996 Z.z., zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 58/1996 Z.z., nálezu Ústavného súdu Slovenskej republiky č. 281/1996 Z.z., zákona č. 211/1997 Z.z., nálezu Ústavného súdu Slovenskej republiky č. 359/1997 Z.z., zákona č. 124/1998 Z.z., zákona č. 144/1998 Z.z., zákona č. 169/1998 Z.z., zákona č. 187/1998 Z.z., zákona č. 225/1998 Z.z., zákona č. 233/1998 Z.z., zákona č. 235/1998 Z.z., nálezu Ústavného súdu Slovenskej republiky č. 318/1998 Z.z., zákona č. 331/1998 Z.z., zákona č. 46/1999 Z.z., nálezu Ústavného súdu Slovenskej republiky č. 66/1999 Z.z., nálezu Ústavného súdu Slovenskej republiky č. 166/1999 Z.z., nálezu Ústavného súdu Slovenskej republiky č. 185/1999 Z.z., zákona č. 223/1999 Z.z., zákona č. 303/2001 Z.z., zákona č. 501/2001 Z.z., zákona č. 215/2002 Z.z.,  zákona č. 232/2002 Z.z., zákona č. 424/2002 Z.z., zákona č. 451/2002 Z.z., zákona č. 480/2002 Z.z., nálezu Ústavného súdu Slovenskej republiky č. 620/2002 Z.z., nálezu Ústavného súdu Slovenskej republiky č. 75/2003 Z.z., zákona č. 353/2003 Z.z., zákona č. 530/2003 Z.z., zákona č. 589/2003 Z.z., zákona č. 204/2004 Z.z., zákona č. 371/2004 Z.z., zákona č. 382/2004 Z.z., zákona č. 420/2004 Z.z., zákona č. 428/2004 Z.z., zákona č. 613/2004 Z.z., zákona č. 757/2004 Z.z., zákona č. 36/2005 Z.z., zákona č. 290/2005 Z.z., zákona č. 341/2005 Z.z., zákona č. 24/2007 Z. z. a zákona č. 335/2007 Z. z.  sa mení a dopĺňa takto:

1.	V § 14 odsek 3 znie:
„(3) Dôvodom na vylúčenie sudcu nie sú okolnosti, ktoré spočívajú v postupe sudcu v konaní o prejednávanej veci alebo v jeho rozhodovaní v iných veciach.“.

2.	§ 16 sa dopĺňa odsekom 3, ktorý znie:
„(3) Podanie námietky zaujatosti však nebráni vykonaniu pojednávania alebo iného úkonu nariadeného pred jej predložením, ak má súd za to, že námietka nie je odôvodnená.“.

3.	V § 27 odsek 1 sa vypúšťajú slová „občanom spôsobilým“ a nahrádzajú sa slovami “fyzickou osobou spôsobilou“.

4.	§ 28 sa dopĺňa odsekmi 4 až 6, ktoré znejú:
„(4) Ak si účastník zvolí iného zástupcu platí, že tým zároveň vypovedal plnomocenstvo doterajšiemu zástupcovi.
  (5) Ak stratí zastúpený spôsobilosť byť účastníkom konania, prípadne ak zomrie alebo zanikne zástupca, plná moc zaniká. Plnomocenstvo udelené účastníkom advokátovi však smrťou účastníka nezaniká a oprávňuje advokáta zastupovať aj právnych nástupcov účastníka; ich právo odvolať plnomocenstvo tým však nie je dotknuté.
  (6) Ak z plnomocenstva nevyplýva niečo iné, plnomocenstvo zaniká dňom právoplatnosti rozhodnutia, ktorým bolo skončené konanie, na ktoré bolo udelené; plnomocenstvo udelené advokátovi však oprávňuje advokáta zastupovať účastníka aj               v dovolacom konaní, ako aj v konaní o žalobe na obnovu konania a žalobe pre zmätočnosť, ak z plnomocenstva nevyplýva niečo iné.“.

5.	§ 29 sa dopĺňa odsekmi 5 a 6, ktoré znejú:
„(5) Ak súd nerozhodol inak, opatrovník ustanovený podľa odseku 1 až 3 vystupuje v konaní pred súdom prvého stupňa v odvolacom a dovolacom konaní. 
  (6) Za opatrovníka súd ustanoví osobu pôsobiacu v rodinnom, pracovnom, kultúrnom, prípadne inom prostredí ako zastúpený účastník. Za opatrovníka môže ustanoviť aj obec.“.

6.	V § 30 sa slová „sudca alebo poverený zamestnanec súdu“ nahrádzajú slovami „súd“.

7.	Za § 34 sa vkladá nový § 34a, ktorý vrátane nadpisu znie:
„ § 34a
Spoločné ustanovenie

Zástupcom účastníka nemôže byť ten, koho záujmy sú v rozpore so záujmami zastúpeného.“

8.	V § 36 ods. 3 sa vypúšťajú slová „okrem prípadov podľa § 36b.“

9.	§ 38 znie: 
„§ 38

(1) Súd poverí notára, aby ako súdny komisár prejednal dedičstvo, v tomto konaní vydal súdne rozhodnutia a v prípadoch, keď sú splnené podmienky uvedené v § 175zca, vydal osvedčenie o dedičstve. Poverenie môže súd dodatočne meniť. Poverenie a zmena poverenia sú voči súdnemu komisárovi účinné, len čo mu ich súd oznámil.
(2) Z úkonov podľa odseku 1 sú vyňaté žiadosti o poskytnutie právnej pomoci              v cudzine.
(3) Úkony notára podľa odseku 1 sa považujú za úkony súdu. Pri rozhodovacej činnosti má notár postavenie zamestnanca a úradníka súdu. 
(4)  Poverenie nie je súdnym rozhodnutím.“.

10.	V § 40 ods. 2 sa slová „predseda senátu alebo samosudca a zapisovateľ“ nahrádzajú slovami „predseda senátu, samosudca alebo súdny úradník a zapisovateľ, ak zápisnicu spísal“.

11.	§ 40a vrátane nadpisu znie:
 „§ 40a
Súdny úradník

„Ak nie je v tomto zákone uvedené inak, súdny úradník môže v rozsahu ustanovenom osobitným zákonom buď samostatne alebo na základe poverenia súdom vydávať rozhodnutia a  vykonávať iné úlohy súdu.“.

12.	Za § 40a sa vkladá nový § 40b, ktorý znie:

„§ 40b

S výnimkou rozhodnutí súd v písomnostiach doručovaných účastníkovi konania uvádza aj adresu na elektronickú komunikáciu s účastníkom konania.“.

13.	 V § 42 ods. 1 v druhej vete sa za slovo „telegraficky“ vkladajú slová „alebo elektronickou poštou bez zaručeného elektronického podpisu.“.

14.	Za § 44 sa vkladá § 44a, ktorý znie:

„§ 44a

Účastník konania je oprávnený oznámiť príslušnej správe katastra nehnuteľností začatie konania, v ktorom sa uplatňujú práva k nehnuteľnostiam.“.

15.	§ 45 sa dopĺňa odsekmi 3 až 7, ktoré znejú:
„(3) Písomnosti možno doručovať aj elektronickou poštou, ak o to účastník požiada     a oznámi adresu na elektronickú komunikáciu so súdom. Písomnosť sa považuje za doručenú v deň, kedy súdu došlo potvrdenie o prečítaní pošty alebo keď účastník výslovne potvrdí jej príjem .
(4) Ak je účastník zastúpený advokátom, doručovanie môže súd podľa odseku 3 vykonávať aj bez žiadosti, ak adresu advokát oznámil alebo je uvedená v zozname advokátov na stránke Slovenskej advokátskej komory. Ak by nastali pri elektronickej komunikácii problémy najmä pri oneskorenom potvrdzovaní elektronickej pošty, súd môže prerušiť elektronickú komunikáciu; tým nie je dotknuté právo na podania podľa § 42ods.1. 
(5) Doručovanie podľa odseku 3 je vylúčené pri doručovaní predbežných opatrení        a rozhodnutí určených do vlastných rúk.
(6) Elektronickú poštu, ktorá neobsahuje spisovú značku, súd vráti s uvedením dôvodu. 
 (7) Podrobnosti o elektronickej komunikácii ustanoví spravovací poriadok (§ 374 ods. 1).“.

16.	Za § 49 sa vkladá nový § 49a, ktorý znie:

„§ 49a

Ak účastník konania požiada, aby sa na jeho náklady prednostne doručovali súdne písomnosti inému účastníkovi súdnym exekútorom, súd prednostne doručuje písomnosti prostredníctvom účastníkom zvoleného súdneho exekútora; účastník oznámi aj údaj                 o elektronickej adrese a telefónnom čísle zvoleného súdneho exekútora. Účastník konania platí takto vzniknuté náklady a odmenu priamo súdnemu exekútorovi a nepovažujú sa za trovy potrebné na účelné uplatňovanie alebo bránenie práva.“.

17.	V § 50 sa na konci pripája táto veta: „To isté platí, ak písomnosť odoprie prijať osoba, ktorá bola za adresáta oprávnená prijať písomnosť.“

18.	V § 58 ods. 1 sa slovo „pätnástich“ nahrádza číslovkou „30.“

19.	V § 74 odsek 2 znie:
“(2) Príslušným na nariadenie predbežného opatrenia je súd, ktorý je príslušný na konanie vo veci.“.

20.	§ 74 sa dopĺňa odsekmi 3 a 4, ktoré znejú:
„(3) Ak nie je príslušný súd známy, alebo ak príslušný súd nemôže včas zakročiť, nariadi predbežné opatrenie aj nepríslušný súd, a ak ide o predbežné opatrenie, ktoré možno vydať aj bez návrhu, súd, v ktorého obvode došlo ku skutočnosti, ktorá odôvodňuje konanie bez návrhu; vo veciach podľa § 75a následne postúpi vec príslušnému súdu.
(4)  Účastníkmi konania sú tí, ktorí by nimi boli, keby šlo o vec samu.“.

21.	V § 75 odsek 4 znie: 
„(4) O návrhu na vydanie predbežného opatrenia, ktorý má náležitosti podľa odseku 2, rozhodne súd bezodkladne tak, aby sa najmä včas dočasne upravili pomery, najneskôr však do 30 dní od doručenia návrhu. V prípade, keď nebol spolu s návrhom, ktorý má náležitosti podľa odseku 2 zaplatený súdny poplatok, do 30 dní od zaplatenia súdneho poplatku. Ak je vážne ohrozený dôležitý záujem účastníka, súd vydá predbežné opatrenie bez ohľadu na zaplatenie súdneho poplatku.“

22.	V § 75 sa vypúšťa odsek 7.

Odseky 8 a 9 sa označujú ako odseky 7 a 8.

23.	§ 76 sa dopĺňa odsekmi 4 až 6, ktoré znejú:
 „(4) Rovnopis vykonateľného uznesenia, ktorým bolo nariadené predbežné opatrenie o zákaze nakladať s určitou nehnuteľnosťou sa doručí príslušnej správe katastra; to neplatí, ak ide o nehnuteľnosť, ktorá nie je predmetom evidencie v katastri nehnuteľností.“.
  (5) Právny úkon, ktorý bol urobený tým, pre ktorého je výrok vykonateľného uznesenia o nariadení predbežného opatrenia záväzný, je neplatný, ak ním bola porušená povinnosť uložená vykonateľným uznesením o nariadení predbežného opatrenia.
  (6) Ak bolo účastníkovi predbežným opatrením uložené, aby nenakladal s určitou nehnuteľnosťou, stráca návrh na vklad práva týkajúceho sa tejto nehnuteľnosti, o ktorom doposiaľ nebolo príslušným orgánom právoplatne rozhodnuté, svoje právne účinky; to platí aj vtedy, ak účastník urobil právny úkon týkajúci sa nehnuteľnosti skôr ako sa uznesenie              o nariadení predbežného opatrenia stalo vykonateľným.“.

24.	V § 77 ods. 1 písm. c) sa slovo „pätnásť“ nahrádza číslovkou „30“.

25.	V § 79 ods. 1 sa za prvú veta vkladá táto veta: „V návrhu je vhodné uviesť aj dátum narodenia.“.

26.	§ 79 sa dopĺňa odsekom 5, ktorý znie:
„(5) Žalobca (navrhovateľ) môže oboznámiť žalovaného (ostatných účastníkov konania) s obsahom návrhu tým, že popri rovnopise žaloby (návrhu) doručovaného súdom mu zašle ďalší rovnopis.“.

27.	§ 81 sa dopĺňa novým odsekom 4, ktorý znie:
„(4) Na konania, ktoré možno začať i bez návrhu, sa vzťahujú ustanovenia prvej až štvrtej hlavy tejto časti primerane, ak ďalej nie je ustanovené inak.“.

28.	Za § 82 sa vkladá nový § 82a, ktorý znie:

„§ 82a

Súdy prednostne vybavujú veci starostlivosti o maloletých, veci týkajúce sa pracovnoprávnych nárokov, osobného stavu, náhrady škody na zdraví, veci sociálneho zabezpečenia, ako aj veci, v ktorých neposkytnutie bezodkladnej ochrany stráca na význame.“.

Doterajší § 82a sa označuje ako § 82aa. 

29.	Za § 83 sa vkladá § 83a, ktorý vrátane nadpisu znie:

„Veci s nízkou hodnotou sporu
§ 83a

(1) Veci s nízkou hodnotou sporu sú veci, v ktorých hodnota pohľadávky bez príslušenstva v čase doručenia návrhu na začatie konania na súd neprevyšuje sumu ustanovenú osobitným predpisom (ďalej len „bagateľné spory“).
(2) Za bagateľné spory sa nepovažujú veci, ktoré sa týkajú 
        a) sociálneho zabezpečenia,
        b) konania o preskúmanie rozhodnutí vydaných v rozhodcovskom konaní 
(3) Ak je predmetom konania už len príslušenstvo, považuje sa vždy za bagateľný spor, aj keby prevyšovalo sumu podľa ods. 1.. Ak je predmetom konania samotné príslušenstvo pohľadávky prevyšujúcej sumu podľa odseku 1, považuje sa za bagateľný spor, ak príslušenstvo neprevyšuje túto sumu.“.

30.	§ 87 sa dopĺňa novým písmenom f), ktoré znie:
„f) má bydlisko spotrebiteľ, ak ide o spor zo spotrebiteľskej zmluvy.

31.	V § 88 ods. 1 sa za písmeno o) vkladá nové písmeno p), ktoré znie:
„p) súd, ktorý je registrovým súdom, ak ide o spory medzi obchodnou spoločnosťou    a spoločníkom a spoločníkmi navzájom.“.

32.	§ 92 sa dopĺňa odsekmi 5 a 6, ktoré znejú:
„(5) Súd môže viesť účastníkov konania k tomu, aby svojimi procesnými úkonmi privodili konanie medzi vecne legitimovanými účastníkmi a viesť ich tiež k správnemu označeniu osôb zúčastnených v konaní.
(6) Ten, kto do konania vstúpil podľa odsekov 2 a 3, musí prijať stav, ktorý tu je          v čase jeho vstupu do konania. Voči tomu, kto do konania pristúpil podľa odseku 1 alebo vstúpil podľa odseku 4, je konanie začaté až dňom podania návrhu na jeho pristúpenie alebo vstup.“.

33.	§ 94 sa dopĺňa odsekom 3, ktorý znie:
„(3) Ak sa konania zúčastní ten, o koho právach alebo povinnostiach sa v konaní nekoná, súd uznesením  konanie vo vzťahu k nemu zastaví.“.

34.	§ 95 sa dopĺňa odsekom 3, ktorý znie:
„(3) Ak účastník opakovane mení návrh na začatie konania a opakovane robí späťvzatie návrhu na začatie konania, súd môže podľa povahy veci pripustiť zmenu návrhu na začatie konania podľa poslednej úpravy; o predchádzajúcich zmenených návrhoch ani o čiastočných späťvzatiach  návrhu  podľa § 96 už nerozhoduje. Predmetom konania je takto upravený posledný návrh.“.

35.	Za § 99 sa vkladá nový § 99a, ktorý znie:

„§ 99a

 Ak ide o konanie, ktoré sa týka práva k nehnuteľnosti, môže súd podľa povahy veci  poveriť po zaplatení súdneho poplatku notára so sídlom v jeho obvode, aby ako súdny komisár vykonal pokus o zmier. Notár sa pokúsi o zmier bez zbytočného odkladu a vec vráti na ďalší postup súdu. V ostatných veciach môže súd poveriť obdobne aj mediátora,  ktorý je povinný postupovať obdobne ako notár. Náklady na zmierovanie znášajú účastníci rovnodielne.“.

36.	V § 101 odsek 2 znie:
„(2) Súd pokračuje v konaní, aj keď sú účastníci nečinní. Ak sa riadne predvolaný účastník nedostaví na pojednávanie a ani nepožiada z dôležitého dôvodu o odročenie v lehote 3 dní od doručenia predvolania alebo až do začatia pojednávania z dôvodu nepredvídateľnej prekážky brániacej mu v účasti na pojednávaní, môže súd vec prejednať v neprítomnosti takého účastníka; prihliadne pritom na obsah spisu a dosiaľ vykonané dôkazy. Súd pojednávanie odročí okrem veci podľa § 120 ods. 2 vždy, ak to navrhnú všetci účastníci konania.“.

37.	V § 107 odseku 3 veta za bodkočiarkou znie: 
 “V konaní pokračuje s dedičmi účastníka, prípadne s tými, ktorí podľa výsledku dedičského konania prevzali právo alebo povinnosť, o ktorú v konaní ide a to len čo sa skončí konanie o dedičstve, ak povaha veci nepripúšťa, aby sa v konaní nepokračovalo skôr.“.

38.	Za § 107 sa vkladá § 107a, ktorý znie:

„§ 107a

(1) Vyhlásením konkurzu na majetok účastníka sa prerušuje súdne konanie, ktoré sa týka majetku podliehajúceho konkurzu patriaceho úpadcovi. Na účastníkov konania, ktorí vystupujú na strane úpadcu,  prerušenie konania pôsobí, len ak ide o nerozlučné spoločenstvo alebo o vedľajšie účastníctvo.
(2) V konaní prerušenom podľa odseku 1 sa pokračuje na návrh správcu s výnimkou konaní o pohľadávkach, ktoré sa v konkurznom konaní podľa osobitného predpisu prihlasujú prihláškou. Správca sa stáva účastníkom konania namiesto úpadcu. 
(3) Konanie o pohľadávke, ktorá sa v konkurznom konaní podľa osobitného predpisu uplatňuje prihláškou, súd zastaví, ak je zapísaná v zozname prihlášok, považuje sa za zistenú a úpadca ju v lehote určenej správcom výslovne nenamietol.
(4) Ak je počas konkurzu na majetok odporcu podaný návrh na začatie konania, ktorým sa uplatňuje majetkové právo, ktoré sa v konkurznom konaní podľa osobitného predpisu uplatňuje prihláškou, konanie sa podaním návrhu na začatie konania prerušuje. O prerušení konania súd upovedomí navrhovateľa bez zbytočného odkladu. Ak navrhovateľ počas prerušenia konania v dôsledku vyhlásenia konkurzu na majetok odporcu vezme návrh na začatie späť, súd konanie zastaví.“.

39.	V § 114 odsek 4  znie:
 „(4) Uznesenie podľa odseku 3 sa doručí odporcovi do vlastných rúk; náhradné doručenie je vylúčené, s výnimkou doručenia tohto uznesenia fyzickej osobe oprávnenej podnikať alebo právnickej osobe na adresu jej miesta podnikania či sídla uvedenú                     v obchodnom registri alebo v inom registri, v ktorom je zapísaná, a jej iná adresa nie je súdu známa.“.

40.	Doterajší text § 115a sa označuje ako odsek 1 a dopĺňa sa odsekom 2, ktorý znie:
„(2) Pojednávanie nie je potrebné nariaďovať ani v bagateľných sporoch. Súd nariadi pojednávanie, ak to považuje za potrebné alebo ak o to požiada niektorá zo strán.“.
  
41.	§ 116 sa dopĺňa odsekom 6, ktorý znie:
„(6) Súd môže uskutočniť ústne pojednávanie prostredníctvom videokonferencie alebo inými prostriedkami komunikačnej technológie, ak má k dispozícií potrebné technické vybavenie.“.

42.	§ 118 znie: 
„§ 118

(1) Po začatí pojednávania účastníci prednesú alebo doplnia svoje návrhy a predseda senátu alebo samosudca oznámi výsledky prípravy pojednávania.
 (2) Po vykonaní úkonov podľa odseku 1 predseda senátu alebo samosudca podľa doterajších výsledkov konania uvedie, ktoré právne významné skutkové tvrdenia účastníkov je možné považovať za zhodné, ktoré právne významné skutkové tvrdenia zostali sporné a ktoré z doposiaľ navrhnutých dôkazov budú vykonané, prípadne ktoré dôkazy súd nevykoná, aj keď ich účastníci navrhli.
(3) Ďalší priebeh pojednávania určuje predseda senátu alebo samosudca podľa okolností prípadu.
(4) Ak v priebehu konania vyjde najavo, že účastník neuviedol všetky rozhodujúce skutočností, alebo že ich uviedol neúplne, súdu sa umožňuje vyzvať účastníka, aby svoje tvrdenia doplnil a poučí ho,  o aké skutočnosti má svoje tvrdenia doplniť.
(5) Ak má súd za to, že vec je  potrebné po právnej stránke posúdiť inak, ako žiada účastník, súd môže vyzvať účastníka, aby v potrebnom rozsahu doplnil uvedenie rozhodujúcich skutočností; pritom upozorní na judikatúru a na možné právne posúdenie veci.
(6) Ak súd v priebehu konania zistí, že účastník nenavrhol dôkazy potrebné na preukázanie všetkých svojich sporných tvrdení, súdu sa umožňuje vyzvať účastníka, aby tieto dôkazy označil bez zbytočného odkladu.
(7) Na záver súd vyhlási uznesenie, ktorým vyhlási dokazovanie za skončené a vyzve účastníkov, aby zhrnuli svoje návrhy a vyjadrili sa k dokazovaniu i k právnej stránke veci.“.   

43.	Za § 118 sa vkladá nový § 118a, ktorý znie:

„§ 118a

(1) Vo veciach ochrany osobnosti podľa Občianskeho zákonníka, vo veciach ochrany proti uverejňovaniu informácií, ktoré sú zneužitím slobody prejavu, slova a tlače, prípadne ochrany práv tretích osôb podľa právnych predpisov o hromadných informačných prostriedkov, v sporoch vyvolaných konkurzom a vyrovnaním, o základe veci v sporoch o ochranu hospodárskej súťaže, o základe veci v sporoch o ochranu práv porušených alebo ohrozených nekalým súťažným konaním, o základe veci v sporoch z porušenia alebo ohrozenia práva na obchodné tajomstvo a v ďalších prípadoch stanovených zákonom, môžu účastníci opísať rozhodujúce skutočnosti o veci samej a označiť dôkazy na preukázanie svojich tvrdení najneskôr do skončenia prvého pojednávania, ktoré sa v nich konalo; na neskôr predložené a označené skutočnosti a dôkazy súd neprihliada. To neplatí, ak ide o skutočnosti alebo dôkazy, ktorými má byť spochybnená vierohodnosť vykonaných dôkazných prostriedkov, ktoré nastali, ktoré vyšli najavo po prvom pojednávaní alebo ktoré účastník nemohol bez svojej viny včas uviesť.
	(2) O povinnostiach podľa odseku 1 a o následkoch ich nesplnenia musia byť účastníci poučení najneskôr v predvolaní na prvé pojednávanie vo veci.“.

44.	§ 119 sa dopĺňa odsekom 3, ktorý znie:
„(3) Ak sú splnené podmienky na odročenie pojednávania podľa odseku 1, môže súd na návrh obidvoch strán, vydať rozsudok podľa § 153d. Ak účastníci konania nepodajú návrh na pokračovanie v konaní ,rozsudok sa stane právoplatným a zrušuje sa tým uznesenie o odročení pojednávania.“.

45.	V § 120 odsek 4 sa v prvej vete za slová „dôkazy“ vkladajú slová „a skutočnosti“.
 
46.	V § 127 sa za odsek 1 vkladá odsek 2, ktorý znie:
„(2) Súd tiež môže podľa povahy veci uložiť účastníkovi, aby doložil znalecký posudok na ním tvrdené skutočnosti a za tým účelom mu aj spravidla naformuluje otázky pre znalca.“.

Doterajšie odseky 2 až 4 sa označujú ako odseky 3 až 5.

47.	V § 146 ods. 2 sa slovo „zavinil“ nahrádza „zapríčinil“.

48.	V § 149 odseku 2 za slovo „advokát“ vkladajú slová „alebo pridelený advokát podľa osobitného predpisu.“

49.	§ 150 znie:
„§ 150

(1) Ak sú tu dôvody hodné osobitného zreteľa, nemusí súd výnimočne náhradu trov konania celkom alebo sčasti priznať. Súd prihliadne na okolnosti, ktoré bránili účastníkovi uviesť rozhodujúce skutočnosti a dôkazy pri prvom úkone, ktorý mu patril.
(2) Súd neprisúdi účastníkovi, ktorý mal vo veci úspech, trovy konania, ktoré neboli účelne vynaložené  alebo ak v bagateľných sporoch sú  neprimerané voči pohľadávke.“.

50.	V § 151 ods. 3 sa vpúšťajú slová  „V zložitých prípadoch, najmä z dôvodu väčšieho počtu účastníkov konania alebo väčšieho počtu nárokov uplatňovaných v konaní“ a slovo „súd“ sa nahrádza slovom „Súd.“

51.	V § 151 sa za odsek 4 vkladá odsek 5, ktorý znie:
„(5) Ak každý účastník konania mal úspech len čiastočný alebo sčasti zodpovedá za vzniknuté trovy, súd môže rozhodnúť o trovách konania každého účastníka konania samostatným výrokom.“

Doterajšie odseky 5 a 6 sa označujú ako odseky 6 a 7.

52.	V § 152 sa za odsek 2 vkladá odsek 3, ktorý znie:
„(2) V konaní o vyporiadanie bezpodielového spoluvlastníctva manželov môže súd vydať aj čiastočný rozsudok týkajúci sa len jednej alebo niektorých vecí.“. 

53.	Za § 153c sa vkladá nový § 153d, ktorý vrátane nadpisu znie:

„§ 153d

(1) Ak sú splnené podmienky na odročenie pojednávania podľa § 119 ods. 3, súd môže na návrh obidvoch strán vyhlásiť rozsudok, ktorým spravodlivo usporiada veci účastníkov konania podľa stavu v čase vyhlásenia tohto rozsudku, pričom môže prekročiť návrh. Súd rozsudok iba ústne odôvodní a doručí ho hneď po jeho vyhlásení prítomným účastníkom a neprítomným účastníkom ho v ten istý deň odošle spolu s oznámením nového termínu pojednávania pre prípad pokračovania v konaní; písomné vyhotovenie nemusí obsahovať odôvodnenie.  
(2)	Ak ide o  rozsudok, ktorý možno v budúcnosti zmeniť podľa § 163, v odôvodnení uvedie len okolnosti rozhodujúce pre výšku a ďalšie trvanie dávok alebo splátok.
(3) Proti rozsudku podľa odseku 1 nie je prípustné odvolanie. Účastník môže do 15 dní od jeho doručenia požiadať o pokračovanie v konaní. Podaním žiadosti sa rozsudok zrušuje a pokračuje sa v konaní.
(4) V  rozsudku sa uvedie aj poučenie podľa odseku 3.“..

54.	V § 155 sa za odsek 2 vkladajú odseky 3 a 4, ktoré znejú:
„(3) Výrok rozsudku o plnení v peniazoch sa môže vyjadriť aj iným nezameniteľným spôsobom než vyčíslením, najmä percentuálnym vyjadrením zo sumy, ktorá vyplýva z osobitného predpisu.“.
(4) Vo výroku rozsudku o vyporiadaní bezpodielového vlastníctva manželov môže súd označiť veci aj inak nezameniteľným spôsobom, najmä odkazom na listinu obsahujúcu tieto veci, ktorá sa stáva súčasťou rozsudku. Účastníkovi možno tiež uložiť povinnosť  odovzdať vec druhému účastníkovi.“.

Doterajší odsek 3 sa označuje ako odsek 5. 

55.	V § 157 sa za odsek 2 vkladá odsek 3, ktorý znie:
„(3) Súd môže vyhotoviť rozsudok podľa vzoru uvedeného v osobitnom predpise, pritom môže využiť podania účastníkov v elektronickej podobe (§ 45 ods. 3).“.

Doterajší odsek 3 sa označuje ako odsek 4. 

56.	Za § 159 sa vkladá nový § 159a, ktorý znie:

„§ 159a

Výrok právoplatného rozsudku o určení práva, o neplatnosti právneho úkonu prípadne o určení neplatnosti dobrovoľnej dražby je záväzný aj pre osobu, ktorá nadobudla právo          k nehnuteľnosti, ku ktorej bol v čase nadobudnutia tohto práva zaznamenaný v katastri nehnuteľností údaj o tomto súdnom konaní.“.

57.	V § 160 ods. 1 sa slovo „dlhšiu“ vkladá bodka a zvyšný text sa nahrádza slovami:
„Súd môže určiť, že peňažné plnenie sa môže vykonať aj v splátkach, ktorých výšku       a podmienky zročnosti určí a to aj tak, že omeškanie s plnením jednej splátky má za následok okamžitú zročnosť celého plnenia.“.

58.	V § 164 sa vypúšťa druhá a tretia veta a pripájajú sa tieto vety: „ Ak sa oprava týka výroku rozhodnutia alebo ak nie je možné vykonať opravu v rovnopisoch rozhodnutí, vydá o tom opravné uznesenie, ktoré doručí účastníkom; ak ide o opravu výroku, môže odložiť vykonateľnosť rozsudku do času, kým opravné uznesenie nenadobudne právoplatnosť.“.

59.	V § 167 ods. 1 sa vypúšťajú slová „ako aj“ a na konci sa pripájajú tieto slová:“ ako aj o iných procesných návrhoch účastníka.“

60.	V § 169 odseku 1 sa za prvú vetu pripája táto veta: “Ak súd rozhodol o vykonateľnosti uznesenia až po jeho právoplatnosti (§ 171 ods. 3), uvedie dôvody pre ktoré viazal vykonateľnosť až na právoplatnosť rozhodnutia.“.

61.	V § 169 ods. 2 sa na konci pripája táto veta: „Uznesenie o prerušení konania a o zamietnutí návrhu na prerušenie konania musí vždy obsahovať odôvodnenie.“.

62.	Doterajší nadpis nad § 172 „Platobný rozkaz“ sa nahrádza slovami „Rozkaz na plnenie.“

63.	V § 172 odsek 1 znie:
„(1) Súd môže aj bez výslovnej žiadosti navrhovateľa a bez vypočutia odporcu vydať rozkaz na plnenie (ďalej len „rozkaz“), ak sa v návrhu uplatňuje, aby sa rozhodlo o splnení povinností, ktorá vyplýva zo zákona, z právneho vzťahu alebo z porušenia práva (§ 80 písm. b), tak ako to vyplýva zo skutočností uvedených navrhovateľom. V rozkaze súd uloží odporcovi, aby do 30 dní od doručenia rozkazu splnil uloženú povinnosť a zaplatil trovy konania alebo v tej istej lehote podal odpor na súde, ktorý rozkaz vydal; odpor proti rozkazu sa musí odôvodniť. Ustanovenie § 43 sa nepoužije.“.

64.	V § 172 sa za odsek 1 vkladá odsek 2, ktorý znie:
„(2) Rozkaz na plnenie výživného na maloleté dieťa môže vydať len sudca.“.

Doterajšie odseky 2 až 4 sa označujú ako odseky 3 až 5.

65.	V § 172  ods. 3 sa za slovo „doručiť“ vkladá slovo „odporcovi.“

66.	§ 172 sa dopĺňa odsekmi 6 až 9, ktoré znejú:
„(6) Rozkaz možno vydať aj v prospech viacerých navrhovateľov alebo aj voči viacerým odporcom.“. 
(7) Procesné návrhy na zmenu návrhu na začatie konania (§ 95) alebo čiastočné späťvzatie návrhu na začatie konania (§96) uskutočnené pred vydaním rozkazu súd vybaví tak, že rozkaz vydá v rozsahu, ktorý vyplýva z navrhovateľom uskutočneného posledného podania pred vydaním rozkazu a odporcovi (odporcom) spolu s návrhom na začatie konania doručí všetky zmeny a čiastočné späťvzatia návrhu na začatie konania uskutočnené v čase od začatia konania do vydania rozkazu. O týchto podaniach pred vydaním rozkazu osobitne nerozhoduje, ak o návrhu na začatie konania rozhodne rozkazom; v ďalšom konaní je predmetom konania takto upravený posledný návrh.
(8) Ak sa v návrhu uplatňuje právo, ktoré je v časti v zjavnom rozpore s právnymi predpismi, súd so súhlasom navrhovateľa vydá rozkaz len v tej časti, ktorej sa rozpor netýka; oznámením súhlasu sa predmetom konania stáva iba táto časť návrhu a o zvyšnej časti súd  nerozhoduje.
(9) Ak navrhovateľ predloží spolu s návrhom na začatie konania rozkaz na tlačive vydanom podľa vzoru uvedeného v osobitnom predpise, ktorý nemá vady a je zaplatený súdny poplatok, súd odošle rozkaz najneskôr do 10 dní od splnenia týchto podmienok .“.

67.	§ 173 sa dopĺňa odsekmi 3 a 4, ktoré znejú:
„(3) Ak niektorému z odporcov nie je možné doručiť rozkaz poštou a podľa tvrdení navrhovateľa nie je takýto odporca na neznámom mieste, súd doručuje prostredníctvom súdneho exekútora a navrhovateľovi umožní výber súdneho exekútora na doručenie rozkazu (§ 45). Pri odporcovi, ktorý je právnickou osobou, sa uvedený postup vzťahuje na osoby, ktorým sa doručujú písomnosti (§ 48 ods. 1).
 (4)  Súd s doručením rozkazu doručuje aj poučenie podľa § 49 ods. 2 až 5.“.

68.	V § 174 odseku 3 písm. b) sa za slová „bez odôvodnenia“ vkladajú slová „vo veci samej.“

69.	§ 174 sa dopĺňa odsekom 6, ktorý znie:
„(6) Ak nie sú splnené podmienky na odmietnutie odporu, súd ho odošle navrhovateľovi do 14 dní od jeho podania a bezodkladne vyšetrí, či nie sú splnené podmienky na zmierenie, alebo nenáročné rozhodnutie a ak to nevyplýva už z obsahu spisu, tak za tým účelom vykoná informatívny výsluch prípadne pojednávanie, ktoré môže viesť aj súdny úradník.“.

70.	Zavádza sa nadpis pred § 175:
„Zmenkový a šekový platobný rozkaz“

71.	V § 175 ods. 1 sa slovo „troch“ nahrádza číslovkou „15.“

72.	V § 175h odsek 3 znie:
„(3) Súd zastaví konanie aj vtedy, ak sú účastníci konania nečinní. Notár môže jednoducho autoremedúrou zrušiť uznesenie o zastavení dedičského konania a kde dedičia „ožijú“ a budú s notárom spolupracovať.

73.	V § 175o odsek 1 znie:
„(1) Na podklade zistenia podľa § 175m určí súd všeobecnú cenu majetku, výšku dlhov a čistú hodnotu dedičstva, prípadne výšku jeho predlženia podľa stavu v čase smrti poručiteľa; všeobecnú cenu majetku však súd zistí podľa predpisov platných v čase rozhodovania súdu. 

74.	V § 175q odseku 1 písmená d) a e) znejú:
„d) potvrdí nadobudnutie dedičstva podľa dedičských podielov, ak medzi účastníkmi nedôjde k dohode alebo vykoná vyporiadanie medzi dedičmi a rozhodne o tom, čo ktorý              z dedičov nadobudol, alebo
e) neschváli dohodu o vyporiadaní dedičstva a potvrdí nadobudnutie dedičstva podľa dedičských podielov alebo vykoná vyporiadanie medzi dedičmi a rozhodne o tom, čo ktorý       z dedičov nadobudol.“.

75.	V § 175u odsek 1 znie:
„(1) Likvidáciu dedičstva súd vykoná speňažením všetkého majetku, na ktoré poverí súdneho exekútora a ktorý toto speňaženie vykoná postupom podľa osobitného predpisu.31)“ Výťažok zo speňaženia odovzdá notárovi, ktorý vykoná rozvrh.“.

76.	§ 175x sa dopĺňa odsekmi 3 a 4, ktoré znejú:
„(3) Ak ide o poručiteľa, ktorý zomrel pred 1. aprílom 1964 osvedčí nadobudnutie takto objaveného dedičstva notár podľa osobitného predpisu18b).
		  (4) Ak sa konanie o znovuobjavenom majetku poručiteľa podľa odseku 1 zastaví        z dôvodu spochybnenia niektorým účastníkom konania (§ 175k ods. 3), náhradu odmeny notára a výdavkov platí navrhovateľ.“.

Poznámka pod čiarou k odkazu 18b znie:
„18b) § 63b zákona Slovenskej národnej rady č. 323/1992 Zb. o notároch a notárskej činnosti (Notársky poriadok) v znení neskorších predpisov.“.

77.	V § 175zca ods. 1 v písmene a) sa vypúšťajú slová „ktorý nesmie byť maloletý, ani osobou, ktorá musí mať opatrovníka podľa zákona.“

78.	§ 175zca ods. 1 sa dopĺňa písmenom e), ktoré znie:
„e) potvrdzuje nadobudnutie dedičstva dedičom podľa dedičských podielov.“.

79.	§ 175zca odsek 2 sa dopĺňa písmenom l), ktoré znie:
„l) odmenu notára a jeho hotové výdavky.“

80.	V § 175zca odseky 5 a 6 znejú:
„(5) Notár aj bez súhlasu účastníkov môže opraviť v osvedčení o dedičstve chyby        v počítaní a písaní, ako aj iné zrejmé nesprávnosti. 
(6) Na opravu osvedčenia o dedičstve sa primerane použijú ustanovenia osobitného predpisu20).“.

81.	V § 175zd odsek 1 znie:
„(1) Notár v mene súdu vydáva s výnimkou rozhodnutí o schválení dedičskej dohody pri maloletom dedičovi všetky rozhodnutia, ktoré je potrebné vydať pre skončenie dedičského konania a zabezpečuje aj ich doručenie. V prípade odvolania proti jeho rozhodnutiu platí obdobne ustanovenie § 374 odsek 3. Ustanovenie § 175a ods. 3 platí obdobne.“.

82.	§ 176 sa dopĺňa odsekom 5, ktorý znie:
„(5) Vo veciach schválenia dôležitých úkonov za maloleté dieťa súd môže rozhodnúť aj bez pojednávania.“.

83.	Doterajší text § 189a sa označuje ako odsek 1 a dopĺňa sa odsekom 2, ktorý znie:
„(2) Rozhodnutie podľa odseku 1 súd zašle do Notárskeho centrálneho registra osôb pozbavených alebo obmedzených spôsobilosti na právne úkony.“.

84.	V § 201 ods. 2 sa na konci pripájajú tieto vety:
„Odvolanie nie je prípustné ani v bagateľných sporoch (§ 83a); to neplatí, ak ide o odvolanie proti výroku o trovách v rozkaze na plnenie.“.

85.	V § 202 sa za odsek 3 vkladá nový odsek 4, ktorý znie:
„(4) Uznesenie o prerušení konania sa nepovažuje za uznesenie o vedení konania.“.

Doterajší odsek 4 sa označuje ako odsek 5.

86.	V § 209a ods. 1 sa na konci vypúšťajú slová „a či súhlasia s rozhodnutím odvolacieho súdu bez nariadenia pojednávania.“.

87.	V § 210a sa za slová „(§ 43 ods. 2, § 78c ods3)“ vkladajú slová „alebo uznesenie o zastavení konania o dedičstve alebo uznesenie podľa § 75a.“

88.	V § 213 sa za odsek 1 vkladá odsek 2, ktorý znie:
„(2) Ak je odvolací súd toho názoru, že na vec vzťahuje právne ustanovenie, ktoré pri doterajšom rozhodovaní veci nebolo použité a je pre vybavenie veci rozhodujúce, vyzve účastníkov konania, aby sa k možnému použitiu  takéhoto ustanovenia vyjadrili.“.

Doterajšie odseky 2 až 5 sa označujú ako odseky 3 až 6.  

89.	V § 213 odsek 6 znie:
„(6) Dokazovanie podľa odsekov 4 a 5 vykoná odvolací súd sám alebo prostredníctvom prvostupňového súdu alebo dožiadaného súdu.“.

90.	§ 213 sa dopĺňa odsekom 7, ktorý znie:
„(7) Prvostupňový súd vykoná dokazovanie podľa pokynov odvolacieho súdu a podľa potreby rozhodne aj podľa § 141 a § 139. Ak  v súvislosti s vykonávaním dokazovania je podané proti jeho uzneseniu odvolanie, vec predkladá odvolaciemu súdu až po vykonaní nariadeného dokazovania.“.

91.	§ 214 znie:
„§ 214

(1) Odvolací súd rozhoduje o odvolaní spravidla bez pojednávania. Pojednávanie nariadi, ak to považuje za potrebné.
(2) Odvolací súd vždy nariadi pojednávanie, ak zistí, že je potrebné na účely správneho zistenia skutkového stavu vykonať dôkazy.
(3) Odvolací súd nariadi vždy pojednávanie aj vtedy, ak súd prvého stupňa rozhodol bez pojednávania (§ 115a) alebo, ak to vyžaduje dôležitý verejný záujem.“.

92.	Doterajší text v § 219 sa označuje ako odsek 1 a dopĺňa sa odsekmi 2 a 3, ktorý znejú:
„(2) Ak sa odvolací súd v celom rozsahu stotožňuje s odôvodnením napadnutého rozhodnutia, môže sa v odôvodnení obmedziť len na skonštatovanie správnosti dôvodov napadnutého rozhodnutia, prípadne doplniť na zdôraznenie správnosti napadnutého rozhodnutia ďalšie dôvody.
(3) Rozsudok súdu prvého stupňa vecne správny len čo do základu, odvolací súd môže potvrdiť čo do základu a zrušiť ho čo do výšky.“

93.	Doterajší text § 220 sa označuje ako odsek 1 a dopĺňa sa odsekom 2, ktorý znie:
„(2) Odvolací súd zmení rozsudok alebo uznesenie, ktorým bolo rozhodnuté vo veci samej aj vtedy, ak schváli zmier.“.

94.	V § 221 ods. 1 písmeno h) znie:
„h) súd prvého stupňa použil ako rozhodujúce  nesprávne  ustanovenie právneho predpisu a skutkový stav je nedostatočne zistený,“

95.	V § 221 odsek 2 znie:
„(2) Ak odvolací súd zruší rozhodnutie, môže podľa povahy veci aj vrátiť vec súdu prvého stupňa na ďalšie konanie, prerušiť konanie, zastaviť konanie alebo postúpiť vec orgánu, do právomoci ktorého vec patrí.“.

96.	Za § 221 sa vkladá nový § 221a, ktorý znie:

„§ 221a

Uznesenie o zastavení odvolacieho konania a uznesenie o odmietnutí odvolania môže  na základe včas podaného dovolania alebo žaloby pre zmätočnosť zrušiť priamo odvolací súd. Súd, ktorý predkladá vec na rozhodnutie o tomto právnom prostriedku zašle jeho kópiu odvolaciemu súdu  na zváženie postupu podľa tohto ustanovenia a postupuje ďalej .Ak odvolací súd vyžiada spis, prednostne sa spis zašle odvolaciemu súdu.“.

97.	V § 222 odsek 2 sa na konci vypúšťajú slová „alebo schváli zmier.“

98.	Druhá hlava v štvrtej časti znie:
„Druhá hlava
ŽALOBA NA OBNOVU KONANIA A PRE ZMÄTOČNOSŤ

§ 228

(1) Právoplatný rozsudok môže účastník napadnúť žalobou na obnovu konania, ak
a)  sú tu skutočnosti, rozhodnutia alebo dôkazy, ktoré bez svojej viny nemohol použiť       v pôvodnom konaní, pokiaľ môžu privodiť pre neho priaznivejšie rozhodnutie vo veci;
b)  možno vykonať dôkazy, ktoré sa nemohli vykonať v pôvodnom konaní, pokiaľ môžu privodiť pre neho priaznivejšie rozhodnutie vo veci;
c)  Európsky súd pre ľudské práva dospel vo svojom rozsudku k záveru, že rozhodnutím súdu alebo konaním, ktoré mu predchádzalo, boli porušené základné ľudské práva alebo slobody účastníka konania a závažné dôsledky tohto porušenia neboli náležite odstránené priznaným primeraným finančným zadosťučinením. 
(2) Žalobou na obnovu konania môže účastník napadnúť i právoplatné uznesenie, ktorým bol schválený zmier, ak možno dôvody obnovy podľa odseku 1 vzťahovať i na predpoklady, za ktorých sa zmier schvaľoval; to platí obdobne pre právoplatný rozkaz/zmenkovy a šekový platobný rozkaz/.

§ 229

(1) Žalobou pre zmätočnosť môže účastník napadnúť právoplatné rozhodnutie súdu prvého stupňa alebo odvolacieho súdu, ktorým bolo konanie skončené, ak
a)   bolo rozhodnuté vo veci, ktorá nepatrí do právomoci súdov,
b)   ten, kto v konaní vystupoval ako účastník, nemal spôsobilosť byť účastníkom konania,
c)   účastník konania nemal procesnú spôsobilosť alebo nemohol pred súdom vystupovať a nebol riadne zastúpený (§ 29),
d)    nebol podaný návrh na začatie konania, hoci podľa zákona bol potrebný,
e)     rozhodoval vylúčený sudca alebo prísediaci,
f)     súd bol nesprávne obsadený, ibaže namiesto samosudcu rozhodoval senát,
g)  bolo rozhodnutá v neprospech účastníka v dôsledku trestného činu sudcu alebo prísediaceho.
(2) Žalobou pre zmätočnosť môže účastník napadnúť aj právoplatný rozsudok súdu prvého stupňa alebo odvolacieho súdu alebo právoplatné uznesenie týchto súdov, ktorým bolo rozhodnuté vo veci samej, alebo právoplatný rozkaz  (zmenkový (šekový) platobný rozkaz), ak
a)   v tej istej veci bolo už prv začaté  konanie,
b)   v tej istej veci bolo už prv právoplatne rozhodnuté,
c)  odvolacím súdom bol právoplatne zamietnutý návrh na nariadenie výkonu týchto rozhodnutí z dôvodov, že povinnosti uložené rozsudkom, uznesením alebo rozkazom (zmenkový (šekový) platobný rozkaz), nemožno vykonať (§ 251)
(3) Žalobou pre zmätočnosť môže účastník napadnúť aj právoplatný rozsudok súdu,   právoplatné uznesenie alebo rozkaz/zmenkový šekový rozkaz/, ktorým bolo rozhodnuté vo veci samej, ak mu bola v priebehu konania nesprávnym postupom súdu odňatá možnosť konať pred súdom.
(4) Žalobou pre zmätočnosť môže účastník napadnúť tiež právoplatné uznesenie odvolacieho súdu, ktorým bolo odmietnuté odvolanie alebo ktorým bolo zastavené odvolacie konanie.

§ 230

(1) Žaloba nie je prípustná proti
a)  rozsudkom, ktorými bolo vyslovené, že sa manželstvo rozvádza, že je neplatné alebo že tu nie je;
b)  len proti výrokom rozhodnutí o nákladoch konania, o lehote na plnenie a o predbežnej vykonateľnosti;
c)  len proti dôvodom rozhodnutia.
(2) Žaloba na obnovu konania nie je prípustná tiež proti rozsudkom a uzneseniam, ktorých zrušenie alebo zmenu možno dosiahnuť inak, okrem dovolania. 
(3) Žaloba pre zmätočnosť konania nie je prípustná tiež proti uzneseniu, ktorým bolo rozhodnuté o žalobe pre zmätočnosť.

§ 231

(1) Žalobu môže podať z dôvodov uvedených v § 228 a 229 tiež vedľajší účastník, ak vstúpil do pôvodného konania. Žaloba je však neprípustná, ak s ňou ním podporovaný účastník nesúhlasí.
(2) Prokurátor môže podať z dôvodov uvedených v § 229 žalobu pre zmätočnosť len vo veciach uvedených v § 35 ods. 1. Ak nevstúpil prokurátor do konania, v ktorom bolo vydané napadnuté rozhodnutie, môže žalobu podať, pokiaľ beží lehota niektorému                   z účastníkov, ak súčasne vstúpi do konania (§ 35).
(3) Ustanovení § 230 tu platí obdobne.

Podanie žaloby
§ 232

(1) Žaloba musí okrem všeobecných náležitostí (§ 42 odst. 3) obsahovať označenie rozhodnutia, proti ktorému smeruje, v akom rozsahu ho napadá, dôvod žaloby (dôvod obnovy konania alebo zmätočnosti), vykreslenie (uvedenie) skutočností, ktoré nasvedčujú tomu, že žaloba je podaná včas, označenie dôkazov, ktorými má byť dôvodnosť žaloby preukázaná, ako aj to, čoho sa ten, kto podal žalobu, domáha.
(2) Rozsah, v akom sa rozhodnutie napadá, a dôvod žaloby (dôvod obnovy konania alebo zmätočnosti) môžu byť menené len po dobu trvania lehôt k žalobe.

§ 233

(1) Žaloba na obnovu konania musí byť podaná v lehote troch mesiacov od toho času, keď ten, kto obnovu navrhuje, sa dozvedel o dôvode obnovy, alebo od toho času, keď ju mohol uplatniť; plynutie (beh) tejto lehoty však neskončí pred uplynutím troch mesiacov od právnej moci napadnutého rozhodnutia.
(2) Po troch rokoch od právoplatnosti napadnutého rozhodnutia môže byť žaloba na obnovu konania podaná len vtedy, ak trestný rozsudok alebo rozhodnutie o priestupku alebo inom správnom delikte, na ktorých podklade bolo v občianskom súdnom konaní priznané právo, boli neskôr podľa príslušných právnych predpisov zrušené.

§ 234

(1) Ak nie je ustanovené inak, musí byť žaloba pre zmätočnosť podaná v lehote troch mesiacov od doručenia napadnutého rozhodnutia.
(2) Z dôvodu zmätočnosti uvedeného v § 229 ods. 1 písm. c) možno žalobu podať        v lehote troch mesiacov, ktorá začína plynúť dňom, kedy bol účastníkovi ustanovený zástupca alebo kedy odpadla prekážka, pre ktorú nemohol pred súdom samostatne jednať alebo pre ktorú nemohol pred súdom vystupovať, najneskôr však do troch rokov od právoplatnosti napadnutého rozhodnutia.
(3) Z dôvodu zmätočnosti uvedeného v § 229 odst. 1 písm. e) možno žalobu podať      v lehote troch mesiacov od toho času, keď sa ten, kto žalobu podáva, o dôvode zmätočnosti dozvedel, najneskôr však do troch rokov od právoplatnosti napadnutého rozhodnutia.
(4) Z dôvodu zmätočnosti uvedeného v § 229 ods. 1 písm. g) možno žalobu podať       v lehote troch mesiacov od toho času, keď sa ten, kto žalobu podáva o dôvode zmätočnosti dozvedel.
(5) Z dôvodu zmätočnosti uvedeného v § 229 ods. 2 písm. c) možno žalobu podať       v lehote troch mesiacov od právoplatnosti uznesenia súdu o zamietnutí návrhu na nariadenie výkonu rozhodnutí prípadne zastavenia exekúcie.

§ 235

(1) Odpustenie zmeškania lehôt na podanie žaloby nie je prípustné.
(2) Ak bolo proti žalobou napadnutého rozhodnutiu podané tiež dovolanie, nepočíta sa do plynutia lehôt podľa § 234 ods. 1 až 4 doba od právoplatnosti napadnutého rozhodnutia do právnej moci rozhodnutia dovolacieho súdu.

Konanie a rozhodnutie o žalobe
§ 235a

(1) Žalobu prejedná a rozhodne o nej súd, ktorý o veci rozhodoval v prvom stupni. Žalobu pre zmätočnosť podanú z dôvodov uvedených v § 229 ods. 3 a 4 však prejedná            a rozhodne o nej súd, ktorého rozhodnutie bolo napadnuté. 
 (2) Na konanie o žalobe platia primerane ustanovenia o konaní v prvom stupni, pokiaľ nie je ďalej ustanovené niečo iné.

§ 235b

(1) Ak bolo proti tomu istému rozhodnutiu podaná žaloba na obnovu konania i pre zmätočnosť, spojí súd veci na spoločné konanie veci.
(2) Ustanovenia § 92, 97 a 98 pre konanie o žalobe neplatia. 
(3) Ak bolo proti napadnutému rozhodnutiu podané tiež dovolanie, súd konanie             o žalobe preruší až do rozhodnutia dovolacieho súdu. 

§ 235c

Ak je pravdepodobné, že žalobe bude vyhovené, súd môže nariadiť odklad vykonateľnosti napadnutého rozhodnutia o veci. 

§ 235d

Súd prejedná vec v medziach, v ktorých sa ten, kto podal žalobu, domáha povolenia obnovy konania alebo zrušenia napadnutého rozhodnutia pre zmätočnosť. Týmto rozsahom nie je viazaný 
a)    vo veciach, v ktorých možno začať konanie bez návrhu,
b)    ak na rozhodnutí o napadnutom výroku je závislý výrok, ktorý žalobou nebol dotknutý,
c)   ak ide o také spoločné práva alebo povinnosti, že sa rozhodnutie musí vzťahovať na všetkých účastníkov, ktorí vystupujú na jednej strane, a kde platia úkony jedného z nich aj pre ostatných (§ 91 ods. 2),
d)    ak z právneho predpisu vyplýva určitý spôsob vyporiadania vzťahu medzi účastníkmi.

§ 235e

(1) Žalobu na obnovu konania súd uznesením buď zamietne alebo povolí obnovu konania.
(2) Žalobu pre zmätočnosť súd uznesením buď zamietne alebo napadnuté rozhodnutie zruší. Pokiaľ rozhodnutie zruší z dôvodov uvedených v § 229 ods. 1 písm. a), b) a d) alebo       v § 229 ods. 2 písm. a) a b), rozhodne tiež o zastavení konania o veci, prípadne o postúpení veci orgánu, do ktorého právomoci patrí. Ak platia dôvody, pre ktoré bolo zrušené rozhodnutie odvolacieho súdu, i na rozhodnutie súdu prvého stupňa, zruší sa i toto rozhodnutie, aj keď nebolo žalobou napadnuté.
(3) Ak bolo to isté rozhodnutie napadnuté žalobou na obnovu konania i pre zmätočnosť, môže súd povoliť dôvodne uplatnenú obnovu konania, len ak žalobu pre zmätočnosť zamietne, odmietne alebo o nej zastaví konanie.
(4) Ak bolo napadnuté rozhodnutie dovolacím súdom zrušené, súd  konanie o žalobe zastaví.

§ 235f

Ak súd zamieta žalobu preto, že nie je prípustná, preto že ju podal niekto, kto na ňu oprávnený, alebo preto, že bola podaná po uplynutí lehôt počítaných od právoplatnosti napadnutého rozhodnutia, nemusí nariaďovať pojednávanie.

§ 235g
Povolením obnovy konania odkladá sa vykonateľnosť napadnutého rozhodnutia.

Konanie a rozhodnutie po povolení obnovy alebo po zrušení rozhodnutia

§ 235h

(1) Ak bola povolená obnova konania, súd prvého stupňa bezodkladne potom ako uznesenie o povolení obnovy konania nadobudne právoplatnosť, vec znova bez ďalšieho návrhu prejedná; prihliadne pritom na všetko, čo vyšlo najavo v pôvodnom konaní alebo pri prejednávaní žaloby. Ak súd napadnuté rozhodnutie uzná (posúdi) ako vecne správne, zamietne uznesením návrh na jeho zmenu. Ak súd napadnuté rozhodnutie vo veci samej zmení, nové rozhodnutie nahradí pôvodné rozhodnutie.
(2) Ak bolo napadnuté rozhodnutie pre zmätočnosť zrušené, súd, o ktorého rozhodnutie ide, vec bezodkladne potom, ako uznesenie, ktorým sa napadnuté rozhodnutie zrušilo, nadobudne právoplatnosť, bez ďalšieho návrhu prejedná a rozhodne; prihliadne pritom na všetko, čo vyšlo najavo v pôvodnom konaní alebo pri prejednávaní žaloby. Právny názor obsiahnutý v zrušovacom uznesení je pre nové prejednanie a rozhodnutie veci záväzný.
(3) Odsek 2 neplatí, ak bolo  konanie vo veci zastavené (§ 235e ods. 2 veta druhá).

§ 235i

(1) V novom rozhodnutí o veci rozhodne súd o náhrade nákladov pôvodného konania i konania o žalobe; o náhrade trov pôvodného konania však nerozhodne, ak rozhodnutie po povolení obnovy nenahrádza pôvodné rozhodnutie.
(2) Ak zruší súd napadnuté rozhodnutie a ak zastaví tiež konanie o veci (§ 235e ods. 2 veta druhá), rozhodne i o náhrade trov pôvodného konania.
(3) Právne vzťahy niekoho iného než účastníka konania nemôžu byť novým rozhodnutím o veci dotknuté.

99.	§ 237 sa vypúšťa.

100.	V § 238 odsek 3 znie:
„(3) Dovolanie je prípustné tiež proti rozsudku odvolacieho súdu, ktorým bol potvrdený rozsudok súdu prvého stupňa, ak odvolací súd
        a) vyslovil vo výroku svojho potvrdzujúceho rozsudku, že je dovolanie prípustné, pretože ide o rozhodnutie po právnej stránke zásadného významu,
        b)  potvrdil rozsudok, ktorým bolo rozhodnuté inak než v prvšom rozsudku, pretože súd prvého stupňa bol viazaný právnym názorom súdu, ktorý prvšie rozhodnutie zrušil.“.

101.	V § 238 odsek 5 sa na konci pripája veta:
„Dovolanie nie je prípustné, ak ide už len o príslušenstvo pohľadávky, bez ohľadu na jeho výšku a výšku istiny, z ktorej vzniklo.“.

102.	V§ 239 ods. 1 sa na konci doterajšieho textu vkladajú slová, ktoré znejú:
„a uznesenie, ktorým bolo rozhodované o žalobe o obnove konania a žalobe pre zmätočnosť.“.

103.	§ 239 ods. 2 sa dopĺňa písmenom d), ktoré znie:
„d) ide o uznesenie vo veci postúpenia návrhu Ústavnému súdu Slovenskej republiky na zaujatie stanoviska alebo Súdnemu dvoru Európskych spoločenstiev (§ 109 ods. 1 písm. b) a c) ).“.

104.	V § 241 ods. 2 písm. a) sa slová „§ 237“ nahrádzajú slovami „§ 229 ods. 1, ods. 2 písm. a) a b) a § 229 ods. 3.“

105.	V § 241 odsek 3 znie:
„(3) Ustanovenia § 209, § 211 a § 213 ods. 2  platia obdobne.“

106.	V § 242 odsek 1 znie:
„(1) Dovolací súd preskúma rozhodnutie odvolacieho súdu v rozsahu, v ktorom bol jeho výrok napadnutý. Ak nejde o vady uvedené v § 229 ods. 1, ods. 2 písm. a) a b) a § 229 ods. 3, neprihliada na vady konania, ktoré neboli uplatnené v dovolaní, ibaže tieto vady mali za následok nesprávne rozhodnutie vo veci.“.

107.	V § 243b odseky 1 až 3 znejú:
„(1) Dovolací súd dovolanie rozsudkom zamietne, ak dôjde k záveru, že nie sú dané dôvody dovolania a nezistil ani vady konania, pre ktoré by bolo potrebné napadnuté rozhodnutie zrušiť.
   (2) Ak dovolací súd dospeje k záveru, že v dôsledku nesprávneho právneho posúdenia nebol dostatočne zistený skutkový stav, uznesením zruší napadnuté rozhodnutie. Ak však nesprávnosť dovolaním napadnutého rozhodnutia spočíva len v nesprávnom právnom posúdení správne zisteného skutkového stavu, dovolací súd zmení napadnuté rozhodnutie a rozhodne rozsudkom sám. Môže tiež prípadne rozsudkom zrušiť rozhodnutie odvolacieho súdu a ponechať v platnosti rozhodnutie súdu prvého stupňa s účinkami od právoplatnosti rozhodnutia dovolacieho súdu.
    (3) Ak má aj rozhodnutie súdu prvého stupňa vady, pre ktoré sa zrušilo rozhodnutie odvolacieho súdu, zruší dovolací súd aj toto rozhodnutie. Ak dovolací súd zruší rozhodnutie, môže podľa povahy veci aj vrátiť vec súdu prvého stupňa na ďalšie konanie, zastaviť konanie, prípadne postúpiť vec orgánu, do ktorého právomoci vec patrí.“

108.	§ 243b sa dopĺňa odsekom 6, ktorý znie:
„(6) Uznesenie o zastavení dovolacieho konania a uznesenie o odmietnutí dovolania môže na včas podaný prostriedok nápravy podľa osobitného predpisu zrušiť priamo dovolací súd. Na ten účel súd, ktorý predkladá vec na rozhodnutie o právnom prostriedku nápravy podľa osobitného predpisuz) zašle jeho kópiu dovolaciemu súdu na zváženie postupu podľa tohto ustanovenia.“.

Poznámka pod čiarou k odkazu z znie:
„Z) Zákon č. 38/1993 Z. z. Národnej rady Slovenskej republiky  o organizácii Ústavného súdu Slovenskej republiky o konaní pred ním a o postavení jeho sudcov v znení neskorších predpisov.“.

109.	V § 243b sa dopĺňa odsekom 7, ktorý znie:
„(7) Ak dovolací súd rozhoduje v obdobnej veci, aká už bola predmetom konania pred dovolacím súdom, môže v odôvodnení poukázať už len na podobné rozhodnutie, ktorého celý text v odôvodnení uvedie.“. 

110.	V § 243f ods. 1 písm. a) sa slová „§ 237“ nahrádzajú slovami „§ 229 ods. 1, ods. 2 písm. a) a b) a § 229 ods. 3“.

111.	V § 243i sa slová „§ 243c“ nahrádzajú slovami „§ 243d.“

112.	§ 250l sa dopĺňa odsekom 3, ktorý znie:
„(3)  Súd rozhodne vo veciach podľa osobitného zákonaw) v lehote 60 dní.“.

Poznámka pod čiarou k odkazu w) znie:
„Zákona č. 480/2002 Z. z. o azyle a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov.“.

113.	§ 250q sa dopĺňa odsekom 3, ktorý znie:
„(3) Odvolací súd rozhodne vo veciach podľa osobitného zákonaw) v lehote 30 dní. O vydanom rozhodnutí bezodkladne informuje Ministerstvo spravodlivosti.“.

114.	V § 374 odsek 1 znie:
„(1) Ministerstvo spravodlivosti sa splnomocňuje vydať všeobecne záväzným právnym predpisom spravovací poriadok pre okresné a krajské súdy, ktorý podrobnejšie upraví pre vybavovanie občianskoprávnych vecí organizáciu práce a úlohy zamestnancov pri výkone súdnictva, postup notára vrátane náležitosti pečiatky v nim vydávaných rozhodnutiach pri vykonávaní úkonov v konaní o dedičstve, postup súdov pri výkone rozhodnutí, postup súdov pri elektronickej komunikácií (§ 45 ods. 7), náležitosti doručenky, vzor rozkazu na plnenie, vzor rozsudku a kancelárske práce na súdoch vrátane správnej agendy.“.

Čl. II

            Zákon č. 40/1964 Zb. Občiansky zákonník v znení zákona č. 58/1969 Zb., zákona č. 131/1982 Zb., zákona č.131/1982 Zb., zákona č. 94/1988 Zb., zákona č. 188/1988 Zb., zákona č. 87/1990 Zb., zákona č. 105/1990 Zb., zákona č. 116/1990 Zb., zákona č. 87/1991 Zb., zákona č. 509/1991 Zb., zákona č. 264/1992 Zb., zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 278/1993 Z. z., zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 249/1994       Z. z., zákona č. 153/1997 Z. z., zákona č. 211/1997 Z. z., zákona č. 252/1999 Z. z., zákona č. 218/2000 Z. z., zákona č. 261/2001 Z. z., zákona č. 281/2001 Z. z., zákona č. 23/2002    Z. z., zákona č. 34/2002 Z. z., zákona č. 95/2002 Z. z., zákona č. 215/2002 Z. z., zákona     č. 184/2002 Z. z., zákona č. 526/2002 Z. z., zákona č. 504/2003 Z. z., zákona č. 515/2003 Z. z., zákona č. 150/2004 Z. z., zákona č. 526/2002 Z. z., zákona č. 150/2004 Z. z., zákona č. 404/2004 Z. z., zákona č. 635/2004 Z. z., zákona č. 171/2005 Z. z., zákona č. 266/2005 Z. z., zákona č. 635/2004 Z. z., zákona č. 336/2005 Z. z., zákona č. 118/2006 Z. z., zákona č. 188/2006 Z. z., zákona č. 84/2007 Z. z., zákona č. 209/2007 Z. z. a zákona č. 335/2007 Z. z. sa mení a dopĺňa takto:

1.	V § 149 sa dopĺňa odsekom 5, ktorý znie:
„(5) Ak po vyporiadaní bezpodielového spoluvlastníctva manželov súdom alebo dohodou sa objaví majetok, ktorý nebol zahrnutý v rámci vyporiadania, platí preň domnienka uvedená v odseku 4.“.

2.	Za § 437 sa vkladá nový § 437a, ktorý vrátane nadpisu znie:

„Zodpovednosť za škodu spôsobenú pri prevode nehnuteľnosti

§ 437a

(1) Ak listinu o právnom úkone o prevode nehnuteľností vyhotoví notár alebo advokát, zodpovedá za škodu spôsobenú svojou činnosťou. Zodpovednosti sa zbaví, len ak preukáže, že sa škode nemohlo zabrániť ani pri vynaložení všetkého úsilia, ktoré možno požadovať.
	(2) Zodpovednosti sa notár alebo advokát nemôže zbaviť, ak 
a)	došlo k zneužitiu totožnosti osoby oprávnenej vykonať prevod nehnuteľnosti, 
b)	zmluva nebola spísaná v predpísanej forme,
c)	zmluvné prejavy účastníkov neboli dostatočne určité a zrozumiteľné,
d)	zmluvná voľnosť účastníkov bola obmedzená,
e)	prevodca k tej istej nehnuteľnosti uzavrel viacej zmlúv.
(3) Notár alebo advokát môže odmietnuť vyhotoviť listinu o prevode nehnuteľnosti a uvedie dôvody odmietnutia.
(4) Správa katastra, polícia a ostatné orgány verejnej moci na požiadanie notára alebo advokáta poskytujú informácie potrebné na vyhotovenie listiny o právnom úkone prevodu nehnuteľnosti.“.

Čl. III
Zákon č. 513/1991 Zb. Obchodný zákonník v znení zákona č. 264/1992 Zb., zákona č. 600/1992 Zb., zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 278/1993 Z. z., zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 249/1994 Z. z., zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 106/1995 Z. z., zákona Národnej rady Slovenskej republiky        č. 171/1995 Z. z., zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 58/1996 Z. z., zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 317/1996 Z. z., zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 373/1996 Z. z., zákona č. 11/1998 Z. z., zákona č. 127/1999 Z. z., zákona        č. 263/1999 Z. z., zákona č. 238/2000 Z. z., zákona č. 147/2001 Z. z., zákona č. 500/2001 Z. z., zákona č. 426/2002 Z. z., zákona č. 510/2002 Z. z., zákona č. 526/2002 Z. z., zákona č. 530/2003 Z. z. zákona č. 432/2004 Z. z., zákona č. 315/2005 Z. z., zákona č. 19/2007     Z. z.,  zákona č. 84/2007 Z. z. a zákona č. .../2007 Z. z. sa mení a dopĺňa takto:
V § 369 odsek 1 znie: 
„(1) Ak je dlžník v omeškaní so splnením peňažného záväzku alebo jeho časti, je povinný platiť z nezaplatenej sumy úroky z omeškania určené v zmluve inak určené predpismi občianskeho práva. Výška úrokov z omeškania určená predpismi občianskeho práva je v prípade dlžníka, ktorý je spotrebiteľom ich najvyššou prípustnou výškou.“.

Návrh 
Nariadenie vlády Slovenskej republiky
 z..../2007,
ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie vlády Slovenskej republiky č. 87/1995 Z. z., 
ktorým sa vykonávajú niektoré ustanovenia Občianskeho zákonníka

Vláda Slovenskej republiky na vykonanie § 658 Občianskeho zákonníka nariaďuje:

Čl. I

Nariadenie vlády Slovenskej republiky č. 87/1995 Z. z., ktorým sa vykonávajú niektoré ustanovenia Občianskeho zákonníka, sa mení a dopĺňa takto:

1.  § 3  znie:
„§ 3

(1) Výška úrokov z omeškania je o 10 percent vyššia, ako je základná úroková sadzba Národnej banky Slovenska platnej k prvému dňu omeškania s plnením peňažného dlhu.
(2) Ak je to pre veriteľa výhodnejšie, výška úrokov z omeškania ročne zodpovedá základnej úrokovej sadzbe určenej Národnou bankou Slovenska zvýšenej o sedem percent. V každom kalendárnom polroku, v ktorom trvá omeškania dlžníka, je výška úrokov z omeškania závislá na výške základnej úrokovej sadzby určenej Národnou bankou Slovenska a platnej pre prvý deň príslušného kalendárneho polroku.“.

2.  V § 4 sa slová „2, 5 promile“ nahrádzajú slovami „1  promile.“

	3.  § 10 sa dopĺňa odsekom 3, ktorý znie:

 „(3) Výška úrokov z omeškania, ku ktorým došlo pred 1. januárom 2008, sa riadi podľa doterajších právnych predpisov.“.

Čl. IV

Zákon Národnej rady Slovenskej republiky č. 233/1995 Z. z. o súdnych exekútoroch a exekučnej činnosti (Exekučný poriadok) a o zmene a doplnení ďalších zákonov v znení zákona č. 211/1997 Z. z., zákona č. 353/1997 Z. z., zákona č. 235/1998   Z. z., zákona č. 240/1998 Z. z., zákona č. 280/1999 Z. z., nálezu Ústavného súdu Slovenskej republiky č. 415/2000 Z. z., zákona č. 291/2001 Z. z., zákona č. 32/2002 Z. z., zákona č. 356/2003 Z. z., zákona č. 514/2003 Z. z., zákona č. 589/2003 Z. z., zákona          č. 613/2004 Z.  z.,  nálezu Ústavného súdu Slovenskej republiky č. 125/2005 Z. z., zákona č. 341/2005 Z. z., zákona č. 585/2006 Z. z. ,  zákona č. 84/2007 Z. z. sa mení a dopĺňa takto:

1.	§ 41 ods. 2 sa dopĺňa písmenom j), ktoré znie:
„j) výzvy na zaplatenie ceny za dodávku diela (tovaru) alebo poskytnutie služby (ďalej len „faktúra“) zo vzťahu výlučne medzi osobami oprávnenými na podnikanie alebo právnickými osobami, ktorej predmetom je plnenie dlhu vo výške neprevyšujúcej ku dňu začatia exekučného konania sumu 100 000 Sk vrátane príslušenstva.“.

2.	§ 41 sa dopĺňa odsekmi 3 až 5, ktoré znejú:
„(3) Faktúra podľa ods. 2 písm. j) musí byť založená na účtovnom doklade o prevzatí  diela/tovaru/ alebo služby  a  pred začatím exekúcie doručená povinnému do vlastných rúk; náhradné doručovanie je vylúčené. Fakturačná lehota na zaplatenie pohľadávky musí byť najmenej 30 dni. Faktúra musí obsahovať upozornenie, že po uplynutí lehoty na zaplatenie fakturovanej ceny je možne požiadať priamo exekútora o vykonanie exekúcie. Od povinného je možné vymáhať pohľadávky súčasne najviac na základe troch faktúr ako exekučných titulov. Právo oprávneného domáhať sa žalobou na súde fakturovanej sumy nie je dotknuté.
  (4) Ak by exekútor vydal upovedomenie o začatí exekúcie  na základe faktúry bez splnenia podmienok v odseku 2 písm. j) a ods. 3, súd uloží exekútorovi pokutu až do výšky pohľadávky vymáhanej na podklade  faktúry; to neplatí, ak o nesplnení niektorej podmienky exekútor nemohol vedieť.“.

3.	V § 50 sa za odsek 1 vkladá odsek 2, ktorý znie:
„(2) Proti exekúcií na podklade faktúry nie je možné namietať, že vymáhané právo neexistuje a na takéto námietky sa pri exekúcií neprihliada; tým nie je dotknuté ustanovenie     § 56 ods.4.“.

Doterajšie odseky 3 až 6 sa označujú ako odseky 4 až 7.

4.	V § 56 sa za odsek 3 vkladá odsek 4, ktorý znie:
„(4) Ak je exekučným titulom faktúra a povinný podal návrh na začatie súdneho konania o určenie, že vymáhaná pohľadávka nie je alebo sčasti nie je, odkladá sa exekúcia až do právoplatného skončenia súdneho konania. Po skončení súdneho konania exekútor pokračuje v exekúcii len v rozsahu, v akom súd návrhu nevyhovel.“.

Doterajšie odseky 4 až 9 sa označujú ako odseky 5 až 10.
5.	§ 63 sa dopĺňa odsekom 3, ktorý znie:
„(3) Ak podkladom na exekúciu je exekučný titul podľa § 41 ods. 2 písm. j), exekúciu nie je možné vykonať prikázaním pohľadávky z účtu v banke.“.

Čl. V

Zákon Slovenskej národnej rady č. 71/1992  Zb. o súdnych poplatkoch a poplatku  za výpis z registra trestov v znení zákona Národnej  rady Slovenskej  republiky v znení zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 89/1993 Z. z., zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 150/1993 Z. z., zákona Národnej rady Slovenskej republiky        č. 85/1994 Z. z., zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 232/1995 Z. z., zákona       č. 12/1998 Z. z., zákona  č. 457/2000 Z. z., zákona č. 162/2001 Z. z., zákona č. 418/2002   Z. z., zákona č. 531/2003 Z. z., zákona č. 215/2004 Z. z., zákona č. 382/2004 Z. z., zákona    č. 420/2004 Z. z., zákona č. 432/2004 Z. z., zákona č. 341/2005 Z. z., zákona č. 621/2005 Z. z,  zákona č. 24/2007 Z. z.  a zákona č. 84/2007 Z. z. sa mení a dopĺňa takto:

1.	§ 7 sa dopĺňa odsekom 12, ktorý znie:
„(12). Pri zmluvnej pokute, ktorá je opakujúcim sa plnením na neurčitý čas, sa za cenu plnenia považuje cena ročného plnenia.“.

2.	§ 10 sa dopĺňa odsekom 6, ktorý znie:
„(6) Ak v lehote na podanie odvolania proti uzneseniu o zastavení konania pre nezaplatenie súdneho poplatku je podaná žiadosť o oslobodenie od súdnych poplatkov a súd aspoň čiastočne oslobodenie prizná, zrušuje sa uznesenie o zastavení konania. Ak došlo len k čiastočnému oslobodeniu, súd vyzve na zaplatenie súdneho poplatku v rozsahu ktorého sa oslobodenie netýka.“. 

3.	V prílohe položka 1 znie:
„Položka 1
Z návrhu na začatie konania, ak nie je ustanovená osobitná sadzba
      a)   z ceny (z  úhrady) predmetu konania alebo
            z hodnoty predmetu  sporu 		    6%,   najmenej 500 Sk, najviac 1 000 000 Sk, 
      b)   ak nemožno predmet konania oceniť
            peniazmi 						 	 		 3  000  Sk
      c)   z návrhu na nariadenie alebo 
            zrušenie predbežného opatrenia    						 1  000  Sk.“.

4.	V prílohe sa  vypúšťa položka 2.

5.	V prílohe sa slová „Spoločné poznámky k položkám 1 a 2“ nahrádzajú slovami „Poznámky k položke 1.“

6.	V prílohe v poznámke k položke 1 prvý až piaty bod znejú:
„1. Z návrhu na začatie konania o určenie, či tu právny vzťah alebo právo je, alebo nie je, a z návrhu na vypratanie nehnuteľnosti, bytu a nebytových priestorov alebo na vydanie veci sa poplatok vyberie podľa písmena b) týchto položiek za každú nehnuteľnosť, byt, nebytový priestor, či samostatnú vec.
 2. Ak odporca v konaní uplatňuje svoje práva vzájomným návrhom, platí poplatok        z ceny predmetu poplatkového úkonu. Ak odporca uplatňuje vzájomným návrhom svoju pohľadávku na započítanie, platí súdny poplatok len zo sumy, ktorá prevyšuje to, čo uplatnil navrhovateľ. Z prejavu odporcu, ktorý súd posudzuje ako obranu proti návrhu sa súdny poplatok neplatí.
 3. Poplatky podľa rovnakej sadzby sa platia i v odvolacom konaní vo veci samej. Súdny poplatok sa platí aj za odvolanie proti rozhodnutiu súdu o návrhu na vydanie predbežného opatrenia. Ak odvolanie podá navrhovateľ i odporca, platí každý z nich poplatok podľa ceny predmetu svojho odvolania. Ak je odvolateľov na strane navrhovateľa alebo odporcu viac, platia súdny poplatok v závislosti od povahy ich procesného spoločenstva tak, že v prípade samostatného procesného spoločenstva (§ 91 ods. 1 Občianskeho súdneho poriadku) platia súdny poplatok samostatne podľa predmetu svojho odvolania a v prípade nerozlučného procesného spoločenstva (§ 91 ods. 2 Občianskeho súdneho poriadku) spoločne a nerozdielne.
 4. Z odvolania proti rozsudku, ktorým súd rozhodol len o základe predmetu konania, sa poplatok platí podľa položky 1b.
 5. Podľa položky 1a sa platí poplatok v zmenkovom a šekovom konaní pri návrhoch na vydanie zmenkového platobného rozkazu. Podľa rovnakej sadzby sa platí poplatok za námietky v zmenkovom a šekovom konaní a za odpor proti rozkazu, pokiaľ súd námietky nezamietol, alebo odpor neodmietol.“.

Čl. VI

Zákon Slovenskej národnej rady č. 323/1992 Zb. o notároch a notárskej činnosti (Notársky poriadok) v znení zákona č. 63/1993 Z. z., zákona č. 232/1995 Z. z., zákona č. 397/2000 Z. z., zákona č. 561/2001 Z. z., zákona č. 526/2002 Z. z., zákona č. 527/2002 Z. z., zákona č. 357/2003 Z. z., zákona č. 514/2003 Z. z., zákona č. 420/2004 Z. z, zákona č. 562/2004 Z. z., zákona č. 357/2003 Z. z., zákona č. 757/2004 Z. z., zákona č. 126/2005 Z. z. a zákona č. 521/2005 Z. z. sa mení a dopĺňa takto:

1. V § 36 odseku 1 sa na konci bodka nahrádza bodkočiarkou a pripájajú sa tieto slová:„to neplatí, ak ide o zmluvy o právnom úkone o prevode nehnuteľností.“.

2.  Za § 73k sa dopĺňa nový § 73l, ktorý vrátane nadpisu znie:

„§ 73l
Notársky centrálny register osôb pozbavených alebo obmedzených spôsobilosti na právne úkony

	Komora vedie Notársky centrálny register osôb pozbavených alebo obmedzených spôsobilosti na právne úkony, ktorý obsahuje právoplatné rozhodnutia súdu o pozbavení alebo obmedzení spôsobilosti na právne úkony.“.

Čl. VII

Zákon Národnej rady Slovenskej republiky č. 162/1995 Z. z. o katastri nehnuteľností a o zápise vlastníckych a iných práv k nehnuteľnostiam (katastrálny zákon) v znení zákona č. 222/1996 Z. z., zákona č. 255/2001 Z. z., zákona č. 419/2002,  zákona č. 173/2004 Z. z. a zákona č...../2007 Z. z.  sa mení a dopĺňa takto:

1.	V § 34 odseku 2 sa na konci pripája táto veta:“ Ak sa rozhodnutie vzťahuje aj na osobu vlastníka, aj keď nebola účastníkom konania, správa katastra záznam zapíše.“.

2.	V § 44 sa za odsek 1 vkladá nový odsek 2, ktorý znie:
„(2) Správa katastra vyznačí plombu podľa odseku 1 aj v prípade, ak jej bolo doručené oznámenie notára alebo advokáta o vyhotovení zmluvy o prevode nehnuteľností. Správa katastra plombu zruší, ak je podaný návrh na vklad od tohto notára alebo advokáta, inak uplynutím 30 dní od vyznačenia plomby.“.

Doterajší odsek 2 sa označuje ako odsek 3.

Čl. VIII

Tento zákon nadobúda účinnosť 1. júla 2008, okrem ustanovení uvedených v čl. II v prvom a treťom bode, ktoré nadobúdajú účinnosť 1. júla 2009.