Predkladacia správa

Medzinárodný dohovor o ochrane všetkých osôb pred nedobrovoľným zmiznutím (ďalej len „dohovor“) je najnovším medzinárodným zmluvným dokumentom v oblasti ochrany ľudských práv a základných slobôd v rámci systému Organizácie Spojených národov. Dohovor bol vypracovaný na základe Deklarácie o ochrane všetkých osôb pred nedobrovoľným zmiznutím schválenej rezolúciou Valného zhromaždenia OSN č. 47/133 z 18. decembra 1992. Dohovor bol prijatý 20. decembra 2006 Valným zhromaždením OSN a následne otvorený na podpis 6. februára 2007 v Paríži.

Dohovor vo svojej preambule odkazuje najmä na Všeobecnú deklaráciu ľudských práv, Medzinárodný pakt o občianskych a politických právach a Medzinárodný pakt o hospodárskych, sociálnych a kultúrnych právach, ako aj medzinárodné zmluvy z oblasti medzinárodného humanitárneho práva a medzinárodného trestného práva. Podpredseda vlády a minister spravodlivosti SR predkladá na rokovanie vlády SR návrh na vyslovenie súhlasu s podpisom dohovoru, ktorý je univerzálnym medzinárodným právnym nástrojom, ktorého SR ešte nie je zmluvnou stranou.

 Slovenská republika jednoznačne a aktívne vystupuje v oblasti ochrany a podpory ľudských práv a základných slobôd a hlási sa ku všetkým aktivitám medzinárodného spoločenstva v tejto oblasti. 
	
	Predložený dohovor je uceleným nástrojom na ochranu všetkých osôb proti nedobrovoľným zmiznutiam a bol vypracovaný s úmyslom posilniť medzinárodnú spoluprácu medzi štátmi pri vypracúvaní a prijímaní účinných opatrení na predchádzanie a trestanie tohto zločinu proti ľudskosti. 

	Dohovor obsahuje v článku 2 definíciu skutkovej podstaty trestného činu nedobrovoľného zmiznutia, ktorý je na základe článku 4 považovaný za zločin proti ľudskosti.  Zmluvné strany sa v dohovore zaväzujú v prvom rade, že prijmú legislatívne a iné opatrenia na zabránenie a trestanie trestného činu nedobrovoľného zmiznutia definovaného v článku 2 dohovoru. 

Dohovor ďalej zaväzuje k medzinárodnej spolupráci v trestných veciach  v súvislosti s vyšetrovaním, trestným konaním, vydávaním, ako aj predchádzaním páchaniu zločinu nedobrovoľného zmiznutia podľa dohovoru. Články 13 až 16 upravujú extradičné otázky. 

Tretia časť dohovoru zriaďuje Výbor pre nedobrovoľné zmiznutia, otázky voľby jeho členov a ďalšie náležitosti súvisiace s jeho činnosťou. V tejto súvislosti má z hľadiska zriadenia kontrolného mechanizmu význam povinnosť štátov, zmluvných strán, podať uvedenému výboru východiskovú správu o legislatívnych a iných opatreniach prijatých na implementáciu ustanovení dohovoru do národného právneho poriadku do dvoch rokov od nadobudnutia platnosti dohovoru.

	Dohovor je v súlade so zahraničnopolitickými záujmami SR, ako aj v súlade s medzinárodnoprávnymi záväzkami SR. Je v súlade so zásadami Charty Organizácie Spojených národov týkajúcimi sa viery v ľudské práva, rovnosti práv mužov a žien a veľkých i malých národov.
	
	Dohovor je tiež v súlade so záujmami Európskej únie a princípmi Rady Európy. Dohovor k dnešnému dňu podpísalo 59 členských štátov OSN (z toho 11 štátov Európskej únie). 

	Dohovor je medzinárodnou zmluvou prezidentskej povahy, preto v súlade s článkom 86 písm. d) Ústavy SR podlieha vysloveniu súhlasu NR SR. 

	Ratifikácia dohovoru bude nasledovať až po prijatí potrebných legislatívnych úprav zabezpečujúcich jeho vykonanie. 

	Je v záujme SR, aby bol dohovor podpísaný na najvyššej úrovni prezidentom SR, ktorý sa má zúčastniť 62. zasadnutia Valného zhromaždenia OSN, a to v prvom týždni všeobecnej rozpravy, ktorá sa uskutoční v dňoch 25. – 27. septembra 2007 v New Yorku.