Návrh 
Zákon č. ........., ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 403/2004 Z.z. o európskom zatýkacom rozkaze a o zmene a doplnení niektorých zákonov

Národná rada Slovenskej republiky sa uzniesla na tomto zákone:

Čl. I

Zákon č. 403/2004 Z. z. o európskom zatýkacom rozkaze a o zmene a doplnení niektorých zákonov sa mení a dopĺňa takto:

1. V § 1 ods. 2 druhá veta znie: 

„Trestný poriadok sa použije aj vo vzťahu k členským štátom  na konanie o vydaní osôb na trestné stíhanie alebo výkon trestu odňatia slobody alebo ochranného opatrenia, ak nemožno uplatniť rámcové rozhodnutie1).“

2. V § 1 sa vypúšťa  odsek 3.

3. V § 2 sa za písmeno a) vkladá nové písmeno b), ktoré znie: 

„b) trestom odňatia slobody aj ochranné opatrenie spojené s obmedzením osobnej slobody.“ 

Doterajšie písmená b) až g) sa označujú ako písmená c) až h). 

4. V § 2 písm. c) sa  vypúšťajú slová „alebo ochranného opatrenia“. 

5. V § 2 písm. h) sa bodka nahrádza čiarkou a dopĺňa sa písmenom i), ktoré znie: 

„i) záznamom súbor údajov vložených príslušným orgánom členského štátu do Schengenského informačného systému na základe rozhodnutia príslušného justičného orgánu štátu pôvodu doplnený o informácie podľa § 15 ods. 3 tohto zákona.“ 

6.  § 4 znie:  

„§4

(1) Vydávanie osôb sa na základe európskeho zatýkacieho rozkazu uskutočňuje medzi členskými štátmi podľa zásady vzájomného uznávania rozhodnutí justičných orgánov členských štátov. Európsky zatýkací rozkaz má na území Slovenskej republiky rovnaké účinky ako príkaz na zatknutie podľa Trestného poriadku.3)
(2) Európsky zatýkací rozkaz  možno vydať pre skutky, za ktoré možno uložiť podľa právneho poriadku štátu pôvodu trest odňatia slobody s hornou hranicou najmenej dvanásť mesiacov alebo v prípade, ak sa žiada o vydanie na výkon už uloženého trestu odňatia slobody, možno európsky zatýkací rozkaz vydať vtedy, ak uložený trest odňatia slobody alebo jeho zvyšok, ktorý sa má vykonať, je najmenej štyri mesiace. Viaceré tresty alebo nevykonané zvyšky viacerých trestov sa spočítavajú.
(3) Európsky zatýkací rozkaz vydaný na účely trestného stíhania možno vykonať, ak bol vydaný pre skutok, ktorý je podľa právneho poriadku Slovenskej republiky a právneho poriadku štátu pôvodu trestným činom, ak možno podľa právneho poriadku štátu pôvodu za takýto skutok uložiť trest odňatia slobody s hornou hranicou najmenej dvanásť mesiacov a ak  nie je dôvod na odmietnutia jeho vykonania podľa tohto zákona.
(4) Európsky zatýkací rozkaz vydaný na účely vykonania už uloženého trestu odňatia slobody možno vykonať, ak uložený trest odňatia slobody alebo jeho zvyšok, ktorý sa má vykonať, je najmenej 4 mesiace a ak  nie je dôvod na odmietnutie jeho vykonania podľa tohto zákona. Viaceré tresty alebo nevykonané zvyšky viacerých trestov sa spočítavajú.
(5) Ak sa žiada o vydanie pre trestný čin, za ktorý možno v štáte pôvodu  uložiť trest odňatia slobody  s hornou hranicou trestnej sadzby najmenej tri roky a ktorý spočíva v jednom alebo viacerých konaniach uvedených v odseku 6 označených  príslušným orgánom štátu pôvodu v európskom zatýkacom rozkaze, vykonávajúci justičný orgán neskúma, či ide o čin trestný podľa práva vykonávajúceho štátu.
(6) Konaním podľa odseku 5  sa rozumie:		
1. účasť na zločinnom spolčení, 
2. terorizmus, 
3. obchodovanie s ľuďmi, 
4. sexuálne vykorisťovanie detí a detská pornografia, 
5. nedovolené obchodovanie s omamnými a psychotropnými látkami, 
6. nedovolené obchodovanie so zbraňami, strelivom a výbušninami, 
7. korupcia, 
8. podvod vrátane podvodu týkajúceho sa finančných záujmov Európskych spoločenstiev podľa Dohovoru o ochrane finančných záujmov Európskych spoločenstiev z 26. júla 1995, 
9. legalizácia príjmov z trestnej činnosti, 
10. falšovanie a pozmeňovanie meny vrátane eura, 
11. počítačová kriminalita, 
12. trestné činy proti životnému prostrediu vrátane nedovoleného obchodovania s ohrozenými živočíšnymi a rastlinnými druhmi, ich plemenami a odrodami, 
13. uľahčenie neoprávneného prekročenia štátnej hranice a neoprávneného pobytu, 
14. vražda, závažné ublíženie na zdraví, 
15. nedovolené obchodovanie s ľudskými orgánmi a tkanivami, 
16. únos, obmedzovanie osobnej slobody a branie rukojemníka, 
17. rasizmus a xenofóbia, 
18. organizovaná alebo ozbrojená krádež, 
19. nedovolené obchodovanie s kultúrnymi objektmi vrátane starožitností a umeleckých diel, 
20. podvodné konanie, 
21. vymáhanie peňazí alebo inej výhody a vydieranie, 
22. falšovanie, pozmeňovanie výrobkov vrátane konaní porušujúcich práva duševného vlastníctva alebo ich distribúcia, 
23. falšovanie a pozmeňovanie verejných listín a obchodovanie s takými listinami, 
24. falšovanie a pozmeňovanie platobných prostriedkov, 
25. nedovolené obchodovanie s hormonálnymi látkami a ďalšími prostriedkami na podporu rastu, 
26. nedovolené obchodovanie s jadrovými alebo rádioaktívnymi materiálmi, 
27. obchodovanie s odcudzenými vozidlami, 
28. znásilnenie, 
29. podpaľačstvo, 
30. trestné činy podliehajúce právomoci Medzinárodného trestného súdu, 
31. nezákonné ovládnutie lietadla alebo plavidla, alebo
32. sabotáž. 

(7) Na to, aby štát pôvodu zaradil trestný čin, pre ktorý sa žiada vydanie, do niektorej z kategórií podľa odseku 6, sa nevyžaduje, aby sa pomenovanie alebo znaky trestného činu podľa právneho poriadku štátu pôvodu a vykonávajúceho štátu zhodovali.“ 

- V poznámke pod čiarou k odkazu 3 sa citácia „69 Trestného poriadku“ nahrádza citáciou „73 Trestného poriadku“. 

7. Nadpis nad  § 5 znie: 

„Spôsob styku a zasielanie písomností“. 

8. V § 5 ods. 2 sa vypúšťa druhá veta. 

9.§ 5 sa dopĺňa odsekom 3, ktorý znie: 

„(3) Vo vzťahu k členským štátom, ktoré využívajú Schengenský informačný systém, je styk možný aj prostredníctvom osobitného útvaru Ministerstva vnútra Slovenskej republiky (ďalej len „Sirene“). Vo vzťahu k členským státom, ktoré nevyužívajú Schengenský informačný systém, je styk možný aj prostredníctvom Medzinárodnej organizácie kriminálnej polície (ďalej len Interpol).“

10. V § 7 ods. 2 sa bodka nahrádza bodkočiarkou, za ktorú sa dopĺňajú slová:

„to neplatí, ak sa použije jazykový režim podľa § 3 ods. 3 a 4 tohto zákona.“

11.V § 7 ods. 3 znie: 

„(3) Ostatné písomnosti a iné informácie súvisiace s vykonaním európskeho zatýkacieho rozkazu sa neprekladajú.“

12. V § 7 sa vypúšťa odsek 4. 

13. V § 8 ods. 1 sa slová „slovenský orgán“ nahrádzajú slovami „ministerstvo spravodlivosti“. 

14. V § 8 ods. 3 znie: 

„(3) Žiadosti príslušného orgánu iného členského štátu o súhlas s prevozom územím Slovenskej republiky sa zasielajú ministerstvu spravodlivosti. O žiadosti iného členského štátu o súhlas s prevozom územím Slovenskej republiky rozhoduje minister spravodlivosti Slovenskej republiky (ďalej len minister spravodlivosti); žiadosť musí obsahovať údaje uvedené v odseku 2. Počas prevozu územím Slovenskej republiky sa obmedzí osobná sloboda prevážanej osoby na zabránenie jej úteku.““

15. V § 8 ods. 5 sa slovo „Aj“ nahrádza slovom „Ak“ a číslo „24“ sa nahrádza číslom „48“. 

16. V § 9 ods. 1 sa bodka na konci odseku nahrádza čiarkou, za ktorú sa vkladajú slová:  „pre ktorý bol vydaný európsky zatýkací rozkaz“. 

17.§ 10 vrátane nadpisu znie: 

„§10
Vydanie európskeho zatýkacieho rozkazu

(1) Ak existuje predpoklad, že by sa obvinený mohol zdržiavať alebo sa zdržiava v inom členskom štáte a je potrebné ho vyžiadať, predseda senátu alebo sudca príslušného súdu vydá európsky zatýkací rozkaz podľa tohto zákona; v prípravnom konaní vydá európsky zatýkací rozkaz  na návrh prokurátora sudca pre prípravné konanie.
(2) Európsky zatýkací rozkaz  podľa odseku 1 možno vydať vtedy, ak je pre rovnaký skutok vydaný príkaz na zatknutie 3), medzinárodný zatýkací rozkaz 4a), alebo rozhodnutie, ktorým bol právoplatne a vykonateľne uložený trest odňatia slobody.
(3) Európsky zatýkací rozkaz sa vystaví na tlačive podľa vzoru uvedeného v prílohe č. 1 a musí obsahovať náležitosti, ktoré sú v ňom uvedené, vrátane kategórie trestného činu.

(4) Európsky zatýkací rozkaz zašle súd neodkladne Sirene a ak má informáciu o príslušnom vykonávajúcom justičnom orgáne, aj tomuto orgánu. Rovnopis európskeho zatýkacieho rozkazu zároveň zašle aj ministerstvu spravodlivosti.
(5) Súd, ktorý vydal európsky zatýkací rozkaz, zabezpečí ihneď po zistení miesta pobytu osoby, ktorú treba vyžiadať, alebo po jej zadržaní na území iného členského štátu, jeho preklad prekladateľom vymenovaným podľa osobitného predpisu5) do jazyka podľa § 7.“

Poznámka pod čiarou odkazu 4a znie: „4a) § 490 Trestného poriadku“. 

18. Za § 10 sa vkladajú § 10a a 10b, ktoré vrátane nadpisov znejú: 

„§ 10a
Strata platnosti európskeho zatýkacieho rozkazu

(1)	Európsky zatýkací rozkaz stráca platnosť:
a)	odovzdaním žiadanej osoby súdu podľa § 10b,
b)	odvolaním; súd, ktorý vydal európsky zatýkací rozkaz, ho odvolá, ak zanikli dôvody, pre ktoré bol vydaný, alebo ak súd následne zistil, že také dôvody neexistovali; európsky zatýkací rozkaz vydaný na návrh prokurátora súd odvolá na  návrh prokurátora, alebo
c)	vydaním nového európskeho zatýkacieho rozkazu v tej istej veci.
(2) Po podaní obžaloby v trestnej veci, v ktorej bol vydaný európsky zatýkací rozkaz v prípravnom konaní, vydá súd, ktorému napadla obžaloba, nový európsky zatýkací rozkaz, ak naďalej trvajú dôvody na jeho vydanie. Inak európsky zatýkací rozkaz vydaný v prípravnom konaní odvolá. Rovnako sa postupuje v prípade, ak počas trestného konania dôjde k zmene vecnej alebo miestnej príslušnosti súdu. 

(3) Odvolanie európskeho zatýkacieho rozkazu nevylučuje vydanie nového európskeho zatýkacieho rozkazu v tej istej veci. 

(4) Súd o odvolaní alebo vydaní nového európskeho rozkazu ihneď informuje ministerstvo spravodlivosti, prokuratúru a Sirene.“

§10b
Odovzdanie vydanej osoby súdu

Útvar Policajného zboru určený ministrom vnútra vydanú osobu prevezme a bez odkladu odovzdá súdu, ktorého sudca vydal európsky zatýkací rozkaz. Ak sa osoba vydáva na základe európskych zatýkacích rozkazov viacerých súdov, odovzdá sa osoba súdu podľa pokynu ministerstva spravodlivosti, ktoré zohľadní všetky okolnosti, najmä závažnosť činu,  dátum vydania a účel vydania európskeho zatýkacieho rozkazu. Ak výkon trestu, na ktorého vykonanie bola osoba z cudziny vydaná, bol už nariadený, odovzdá sa osoba najbližšiemu ústavu na výkon väzby.“

19.§ 11 vrátane nadpisu znie:

„§11
Dočasné prevzatie vyžiadanej osoby

(1) Súd, ktorého predseda senátu a v prípravnom konaní sudca na návrh prokurátora vydal európsky zatýkací rozkaz, môže požiadať vykonávajúci justičný orgán o dočasné odovzdanie vyžiadanej osoby na územie Slovenskej republiky, ak bol európsky zatýkací rozkaz vydaný na účely trestného stíhania.
(2) Súd v žiadosti adresovanej vykonávajúcemu justičnému orgánu uvedie, na aké úkony je prítomnosť vyžiadanej osoby potrebná; súčasne označí deň alebo časové obdobie, na ktoré je jej prítomnosť potrebné zabezpečiť. 
(3) Ak vykonávajúci justičný orgán povolí dočasné odovzdanie osoby, rozhodne sudca, v prípravnom konaní sudca na návrh prokurátora, že táto osoba bude počas dočasného prevzatia na území Slovenskej republiky vo väzbe. Sudca v uznesení uvedie, že väzba sa začína dňom prevzatia tejto osoby na územie Slovenskej republiky. 
(4) Podmienky dočasného prevzatia dojedná súd priamo s vykonávajúcim justičným orgánom písomnou formou. Takto dojednaná dohoda je záväzná pre všetky slovenské orgány. Termín prevzatia dojedná aj s útvarom Policajného zboru príslušným na prevzatie osoby.“

20. Nadpis nad § 12 znie: „Zásada špeciality vo vzťahu k osobe vydanej z členského štátu“.

21. V § 12 ods. 2 písm. g) sa nad slovo „rozhodnutia“ umiestňuje odkaz 5a). Poznámka pod čiarou k odkazu 5a) znie: „5a) článok 27 Rámcového rozhodnutia Rady 2002/584/SVV z 13. júna 2002 o Európskom zatýkacom rozkaze a vydávacom konaní medzi členskými štátmi (Úradný vestník Európskych spoločenstiev L 190, 18. 07. 2002)“

22. V § 12 odsek 4 znie: 

„(4) Ak má byť osoba stíhaná pre trestný čin spáchaný pred vydaním, ktorý nebol predmetom pôvodného európskeho zatýkacieho rozkazu, alebo sa má voči nej vykonať trest odňatia slobody, ktorý jej bol uložený súdom Slovenskej republiky pred jej vydaním, a nebol predmetom pôvodného európskeho zatýkacieho rozkazu, na podanie žiadosti o dodatočný súhlas s trestným stíhaním alebo výkonom trestu odňatia slobody sa použijú primerane odseky 1 až 3 a § 10 tohto zákona.“ 

23. V § 12 sa vypúšťa odsek 6. 

24. Za § 12 sa vkladá § 12a, ktorý vrátane nadpisu znie: 

„§ 12a
                                                                Vydanie s výhradou

(1) Ak vykonávajúci štát vydal osobu s výhradou, výhrade sa musí vyhovieť.
(2)Ak bola osoba vydaná do Slovenskej republiky na trestné stíhanie len s podmienkou, že slovenské orgány umožnia, aby táto osoba vykonala prípadný trest uložený pred slovenským súdom na území vykonávajúceho štátu, ministerstvo spravodlivosti nemôže v takom prípade odmietnuť udeliť súhlas s odovzdaním podľa osobitného zákona, ak vykonávajúci štát trvá na postupe podľa medzinárodnej zmluvy a podmienky tejto zmluvy sú  splnené. 
(3) Ak bola osoba vyžiadaná alebo vydaná na výkon trestu odňatia slobody len pre niektorý z trestných činov, pre ktoré jej bol skôr uložený úhrnný alebo súhrnný trest, určí súd na verejnom zasadnutí primeraný trest za trestné činy, na ktoré sa vydanie vzťahuje. 
(4) Ak vykonávajúci štát vydá na výkon trestu odňatia slobody osobu, ktorej bol trest uložený právoplatným rozsudkom, s výhradou voči konaniu, ktoré vydaniu rozsudku predchádzalo, súd na verejnom zasadnutí vydanú osobu vypočuje a
a) ak vydaná osoba proti výkonu uloženého trestu nenamieta, súd rozhodne, že sa rozsudok vykoná, alebo
b) ak vydaná osoba s výkonom uloženého trestu nesúhlasí, súd v potrebnom rozsahu rozsudok zruší a súčasne rozhodne o väzbe. Ak treba doplniť skutkové zistenia, môže vec vrátiť prokurátorovi na došetrenie; v ostatných prípadoch pokračuje súd po právoplatnosti rozhodnutia v konaní na podklade pôvodnej obžaloby. 
(5) Na konanie podľa odseku 4 je príslušný súd, ktorý vo veci rozhodol v prvom stupni. 
(6) Proti rozhodnutiu podľa odseku 4 písm. b) je prípustná sťažnosť, ktorá má , ak nejde o rozhodnutie o väzbe, odkladný účinok.“

25. § 14  vrátane nadpisu znie: 

„14
Odmietnutie vykonania
európskeho zatýkacieho rozkazu

(1) Vykonanie európskeho zatýkacieho rozkazu justičného orgánu štátu pôvodu sa odmietne, ak

a) na trestný čin, pre ktorý bol vydaný európsky zatýkací rozkaz, sa vzťahuje amnestia, ktorá bola udelená v Slovenskej  republike a slovenský právny poriadok upravuje právomoc slovenských orgánov na trestné stíhanie tohto trestného činu,
b) bola vykonávajúcemu justičnému orgánu predložená informácia, že vyžiadaná osoba bola právoplatne odsúdená členským štátom alebo tretím štátom za rovnaký skutok za predpokladu, že uložený trest vykonala, vykonáva alebo takýto trest podľa právneho poriadku členského štátu alebo tretieho štátu, v ktorom bol vynesený rozsudok, už nie je možné vykonať, alebo bola pre takýto skutok právoplatne oslobodená rozhodnutím justičného orgánu členského štátu alebo tretieho štátu,
c) vyžiadaná osoba nie je podľa právneho poriadku Slovenskej republiky z dôvodu jej veku trestne zodpovedná za konanie, pre ktoré bol vydaný európsky zatýkací rozkaz,
d) skutok, pre ktorý bol vydaný európsky zatýkací rozkaz, nie je trestným činom podľa právneho poriadku Slovenskej republiky a nejde o konanie podľa § 4 ods. 5 a 6 tohto zákona; v prípade daní, poplatkov, ciel alebo meny nie je možné odmietnuť výkon európskeho zatýkacieho rozkazu iba preto, že právny poriadok Slovenskej republiky neupravuje rovnaký druh daní alebo ciel alebo neobsahuje rovnaké ustanovenia týkajúce sa daní, poplatkov, ciel alebo meny ako  právny poriadok štátu pôvodu. 
e) vykonávajúci justičný orgán zistil, že trestné stíhanie alebo výkon trestu odňatia slobody vyžiadanej osoby sú premlčané podľa právneho poriadku Slovenskej republiky, a na stíhanie takéhoto trestného činu je daná právomoc slovenských orgánov podľa právneho poriadku Slovenskej republiky.

(2) Vykonanie európskeho zatýkacieho rozkazu justičného orgánu štátu pôvodu možno odmietnuť, ak
a) vyžiadaná osoba je trestne stíhaná v Slovenskej republike pre ten istý skutok, pre ktorý bol vydaný európsky zatýkací rozkaz,
b) slovenské orgány rozhodli o tom, že pre skutok, pre ktorý bol vydaný európsky  zatýkací rozkaz, sa nezačne trestné stíhanie alebo sa v začatom trestnom stíhaní nebude pokračovať, alebo bolo v členskom štáte vydané právoplatné rozhodnutie pre ten istý skutok, ktoré bráni ďalšiemu konaniu; vykonaniu európskeho zatýkacieho rozkazu však nebráni, ak vzhľadom na osobitné okolnosti prípadu je potrebné uprednostniť uskutočnenie trestného konania v štáte pôvodu, predovšetkým z dôvodov zistenia pravdy a vykonania spravodlivého procesu, ochrany oprávneného záujmu poškodených osôb, vymerania trestu alebo jeho výkonu, alebo ak bolo konanie ukončené z dôvodu nedostatku dôkazov alebo z dôvodu chýbajúceho podania, alebo chýbajúceho splnomocnenia poškodeného,
c) európsky zatýkací rozkaz sa týka skutkov, ktoré sa podľa právneho poriadku Slovenskej republiky považujú za spáchané čiastočne alebo v celom rozsahu na území Slovenskej republiky, na palube slovenskej lode alebo slovenského lietadla; vykonanie európskeho zatýkacieho rozkazu je v tomto prípade neprípustné aj vtedy, ak skutok nie je kvalifikovaný ako trestný čin podľa právneho poriadku Slovenskej republiky, 
d) európsky zatýkací rozkaz sa týka skutkov, ktoré boli spáchané mimo územia štátu pôvodu, a právny poriadok Slovenskej republiky neumožňuje trestné stíhanie pre rovnaké skutky, ak boli spáchané mimo územia Slovenskej republiky.

(3) Súd, ktorý rozhoduje o vykonaní európskeho zatýkacieho rozkazu, môže jeho vykonanie podmieniť tým, že štát pôvodu poskytne dostatočné záruky, že vyžiadaná osoba môže podľa jeho právneho poriadku a vzhľadom na okolnosti prípadu požiadať v tomto štáte o obnovu konania, ak v konaní, ktorému predchádzalo rozhodnutie o uložení trestu odňatia slobody, nebola vyžiadaná osoba predvolaná osobne alebo inak informovaná o dátume a mieste konania, alebo riadne zastúpená obhajcom. 
(4) Ak štát pôvodu neposkytne dostatočné záruky podľa odseku 3, môže súd, ktorý rozhoduje o vykonaní európskeho zatýkacieho rozkazu, rozhodnúť, že sa tento rozkaz nevykoná.“

26. Za § 14 sa vkladá § 14a, ktorý vrátane nadpisu znie: 

„§14a
Vydávanie občanov Slovenskej republiky

(1) Skutočnosť, že je vyžiadaná osoba občanom Slovenskej republiky, nie je dôvodom pre odmietnutie vykonania európskeho zatýkacieho rozkazu, ak nejde o prípad uvedený v odseku 2. Rovnako sa postupuje aj vo vzťahu k vyžiadanej osobe, na ktorú sa podľa medzinárodného práva vzťahuje rovnaké zaobchádzanie ako na občana Slovenskej republiky.

(2) Ak sa žiada o vydanie občana Slovenskej republiky na výkon trestu odňatia slobody do iného členského štátu, vypočuje prokurátor vykonávajúci predbežné vyšetrovanie túto osobu, poučí ju o dôsledkoch súhlasu s výkonom trestu odňatia slobody na území Slovenskej republiky. Ak osoba súhlasí s výkonom trestu odňatia slobody na území Slovenskej republiky a prokurátor vykonávajúci predbežné vyšetrovanie nezistí existenciu niektorého z dôvodov odmietnutia európskeho zatýkacieho rozkazu podľa § 14 tohto zákona, vyžiada si od orgánu štátu pôvodu rozsudok a zašle ho ministerstvu spravodlivosti na postup podľa osobitného predpisu 5b) . Súhlas osoby nemožno vziať späť. Postup podľa tohto odseku nie je možný, ak dôjde k stretu viacerých európskych zatýkacích rozkazov z jedného alebo viacerých členských štátov.

(3) Ak je výsledkom konania podľa osobitného predpisu 5b) nastúpenie výkonu trestu odňatia slobody na území Slovenskej republiky, vykonanie európskeho zatýkacieho rozkazu justičného orgánu štátu pôvodu sa odmietne. Rozhodne o tom súd na návrh prokurátora podľa § 21 tohto zákona.  

(4) Ak sa v konaní podľa osobitného predpisu 5b) zistí, že výkon trestu odňatia slobody v prípade podľa odseku 2 v Slovenskej republike nie je možný, prokurátor po skončení predbežného vyšetrovania podá návrh na rozhodnutie podľa § 21 tohto zákona.  

Poznámka pod čiarou k odkazu 5b znie: „5b) druhý diel piatej časti Trestného poriadku“. 

27. § 15  vrátane nadpisu  znie: 

„ §15
Predbežné preskúmanie záznamu a zadržanie vyžiadanej osoby

(1)	Ak bol Sirene doručený záznam doplnený o informácie podľa odseku 2, generálna prokuratúra posúdi, či je žiadosť zlučiteľná s právnym poriadkom, medzinárodnými záväzkami a dôležitými vnútroštátnymi záujmami Slovenskej republiky. Ak generálna prokuratúra zistí, že záznam týmto podmienkam nezodpovedá, požiada Sirene o zabezpečenie označenia záznamu. Sirene o označení záznamu informuje ministerstvo spravodlivosti. 
(2)	Označenie záznamu podľa odseku 1 predstavuje prekážku zadržania osoby na základe záznamu. Inak sa postupuje podľa odseku 4.
(3)	Záznam musí byť doplnený o nasledovné údaje:
a)	totožnosť a štátne občianstvo vyžiadanej osoby,
b)	názov, adresu, telefónne a faxové číslo a adresu elektronickej pošty justičného orgánu štátu pôvodu, 
c)	dôkaz o vykonateľnom rozsudku, zatýkacom rozkaze alebo inom vykonateľnom rozhodnutí justičného orgánu s rovnakým účinkom, 
d)	povaha a právna kvalifikácia skutku,
e)	opis okolností, za ktorých bol spáchaný skutok, vrátane miesta, času a miery účasti vyžiadanej osoby na skutku,
f)	uložený trest, ak bola vyžiadaná osoba odsúdená konečným rozsudkom, alebo v ostatných prípadoch zákonom stanovený rozsah sankcie, ktorú možnu uložiť za skutok podľa právneho poriadku štátu pôvodu,
g)	prípadné ďalšie informácie, ak to považuje orgán štátu pôvodu za vhodné.
(4)	Príslušníci Policajného zboru zadržia osobu, na ktorú bol vytvorený záznam  alebo vydaný európsky zatýkací rozkaz a ktorej prítomnosť bola zistená na území Slovenskej republiky. O zadržaní osoby informujú neodkladne prokurátora príslušného na vykonanie predbežného vyšetrovania. Ak prokurátor do 48 hodín od zadržania neprepustí zadržanú osobu, podá v tejto lehote súdu návrh na jej vzatie do väzby, ku ktorému pripojí európsky zatýkací rozkaz, alebo ak tento nie je k dispozícii, záznam doplnený o informácie podľa odseku 3. Ak osobu prepustí, informuje o tom Sirene.

28. § 16 odsek 1 znie: 

„(1) Na začatie konania o európskom zatýkacom rozkaze justičného orgánu štátu pôvodu je príslušná krajská prokuratúra, v ktorej obvode bola vyžiadaná osoba zadržaná alebo jej bola inak obmedzená osobná sloboda; inak je na začatie konania príslušná krajská prokuratúra, v obvode ktorej osoba býva. O začatí konania informuje ministerstvo spravodlivosti, ktorému zároveň zašle aj kópiu európskeho zatýkacieho rozkazu alebo záznamu s doplňujúcimi informáciami podľa § 15.“ 

29. § 17 vrátane nadpisu znie: 

„ § 17
Predbežná väzba

(1) Predseda senátu krajského súdu rozhodne do 48 hodín od dodania zadržanej osoby o návrhu prokurátora na jej vzatie do predbežnej väzby. Ak v čase rozhodovania o predbežnej väzbe nie je k dispozícii európsky zatýkací rozkaz, rozhoduje súd na návrh prokurátora, ku ktorému je pripojený záznam s doplňujúcimi informáciami podľa § 15 ods. 3. Dôvodmi väzby podľa osobitného zákona 6)  nie je pritom viazaný. Ak predseda senátu v uvedenej lehote zadržanú osobu nevezme do predbežnej väzby, prepustí ju na slobodu. 

(2) Na konanie podľa odseku 1 je príslušný krajský súd, ktorému prokurátor príslušný podľa § 16 ods. 1 predložil návrh na rozhodnutie o predbežnej väzbe.

(3) Účelom predbežnej väzby je zabezpečiť prítomnosť zadržanej osoby na území Slovenskej republiky, kým orgán štátu pôvodu, ktorý má záujem na jej vydaní, nepredloží originál európskeho zatýkacieho rozkazu.

(4) Predbežná väzba nesmie trvať viac ako 18 dní odo dňa zadržania osoby. Predseda senátu krajského súdu na návrh prokurátora vykonávajúceho predbežné vyšetrovanie môže rozhodnúť o prepustení osoby z predbežnej väzby aj pred uplynutím tejto lehoty.

(5) Ak počas trvania predbežnej väzby bude doručený originál európskeho zatýkacieho rozkazu, prokurátor vykonávajúci predbežné vyšetrovanie predloží návrh na vzatie vyžiadanej osoby do vydávacej väzby. 

(6) Prepustenie osoby z predbežnej väzby nevylučuje jej opakované vzatie do predbežnej väzby alebo jej vzatie do vydávacej väzby.“

- V poznámke pod čiarou k odkazu 6 sa citácia „§ 67 Trestného poriadku“ nahrádza citáciou „§ 71 Trestného poriadku“. 

30. Za § 17 sa vkladajú § 17a a 17b, ktoré vrátane nadpisu znejú: 

„§ 17a
Vydávacia väzba

(1) Ak je to potrebné na zabezpečenie prítomnosti vyžiadanej osoby v konaní o európskom zatýkacom rozkaze  na území Slovenskej republiky alebo na zabránenie, aby nedošlo k zmareniu účelu tohto konania, vezme ju predseda senátu krajského súdu do vydávacej väzby. Urobí tak na návrh prokurátora vykonávajúceho predbežné vyšetrovanie.

(2) Ak bolo rozhodnuté, že sa európsky zatýkací rozkaz vykoná, vezme krajský súd túto osobu do vydávacej väzby, ak tak už neurobil predseda senátu podľa odseku 1.

(3) Predseda senátu krajského súdu nariadi príkazom prepustenie osoby z vydávacej väzby dňom, keď dôjde k vydaniu osoby orgánom štátu pôvodu, alebo ak nastala situácia uvedená v § 22 ods. 4 a 5 tohto zákona posledným dňom stanovenej lehoty. 

(4) Ak sa vyžiadaná osoba nachádza vo väzbe v súvislosti s jej trestným stíhaním slovenskými orgánmi alebo sa nachádza vo výkone trestu odňatia slobody právoplatne uloženého slovenským súdom, vezme súd vyžiadanú osobu do vydávacej väzby; táto väzba bude spočívať.

(5) Ak pominú dôvody väzby alebo výkonu trestu uvedené v odseku 4, spočívanie vydávacej väzby zaniká a vyžiadaná osoba nastúpi výkon vydávacej väzby.

(6) Na konanie podľa odseku 4 je príslušný krajský súd, v ktorého obvode je vyžiadaná osoba vo väzbe alebo vo výkone trestu odňatia slobody.“

§ 17b

(1) Proti rozhodnutiu o väzbe podľa § 17 a § 17a tohto zákona je prípustná sťažnosť, ktorá nemá odkladný účinok.

(2)	O všetkých rozhodnutiach týkajúcich sa väzby informuje súd ministerstvo spravodlivosti a Sirene.“

31. V § 18 ods. 1 sa za slovo „prokuratúry“ vkladá slovo „príslušný“. 

32. V § 19 sa za odsek 1 vkladajú nové odseky 2 až 4, ktoré znejú: 
„(2) Vyžiadaná osoba, ktorá vzhľadom na svoje najmä právnické vzdelanie alebo z iných zreteľa hodných dôvodov sa chce v konaní obhajovať osobne a podľa názoru súdu takýto postup nie je v rozpore so záujmami spravodlivosti, môže sa výslovným vyhlásením vzdať povinnej obhajoby. To neplatí, ak je vyžiadaná osoba pozbavená spôsobilosti na právne úkony alebo ak je jej spôsobilosť na právne úkony obmedzená alebo ak je vyžiadanou osobou osoba mladistvá.

(3) Ak neexistujú prekážky, vzdanie sa povinnej obhajoby v štádiu od zadržania do ukončenia predbežného vyšetrovania vezme opatrením na vedomie sudca. Ak o vykonaní európskeho zatýkacieho rozkazu rozhoduje súd, a ak neexistujú prekážky, vzdanie sa povinnej obhajoby vezme opatrením na vedomie  predseda senátu.“

(4) Vyžiadaná osoba môže svoje vyhlásenie podľa odseku 2 vziať späť. Úkony vykonané po rozhodnutí podľa odseku 3 do späťvzatia tohto vyhlásenia vyžiadanej osoby sa nemusia opakovať.“

Doterajšie odseky 2 a 3 sa označujú ako odseky 5 a 6. 

- V poznámke pod čiarou k odkazu 8 sa citácia „Zákon Národnej rady Slovenskej republiky č. 156/1993 Z.z. o výkone väzby v znení neskorších predpisov.“ Nahrádza citáciou „Zákon Národnej rady Slovenskej republiky č. 221/2006 Z.z. o výkone väzby.“ 

33. V § 20 odseky  5 a 6  znejú: 

„(5) Ak prokurátor zistí, že existuje niektorý z dôvodov odmietnutia vykonania európskeho zatýkacieho rozkazu podľa § 14 odsek 1) a odsek 2) tohto zákona, napriek súhlasu vyžiadanej osoby predloží vec súdu na rozhodnutie podľa §21 tohto zákona. Ak nastali okolnosti uvedené v § 14a odsek 2 tohto zákona, prokurátor konanie o európskom zatýkacom rozkaze preruší uznesením.
(6) Uznesenie o vykonaní európskeho zatýkacieho rozkazu a  v prípade postupu podľa § 27 tohto zákona aj rozhodnutie o odložení realizácie vydania, doručí príslušný prokurátor vyžiadanej osobe, Generálnej prokuratúre Slovenskej republiky a justičnému orgánu štátu pôvodu. Zároveň zašle rovnopis takéhoto uznesenia neodkladne Sirene na účely dohodnutia termínu realizácie vydania a ministerstvu spravodlivosti. Preklad rozhodnutia sa nevyhotovuje. Prokurátor však vyhotoví preklad oznámenia o svojom rozhodnutí v jazyku podľa § 7 o vykonaní európskeho zatýkacieho rozkazu alebo o dôvodoch iného postupu.

34. V § 20 ods. 7 sa za slová „zatýkacieho rozkazu“ dopĺňajú slová „a o prerušení konania o európskom zatýkacom rozkaze“. 

35. V § 21 ods. 2  znie:  

„Na konanie podľa odseku 1 je príslušný krajský súd, ktorému podal návrh prokurátor príslušný podľa § 16 odsek 1.“ 

36. V § 21 odsek 4 znie: 

„(4) Ak sa v konaní preukáže, že existuje dôvod odmietnutia vykonania európskeho zatýkacieho rozkazu podľa § 14 odsek 1 tohto zákona, súd rozhodne, že európsky zatýkací rozkaz sa nevykoná. Ak sa v konaní preukáže, že existuje dôvod odmietnutie podľa § 14 ods. 2 tohto zákona, súd môže rozhodnúť, že sa európsky zatýkací rozkaz nevykoná.“

37. V § 21 ods. 5 sa slovo „Interpol“ nahrádza slovom  „Sirene“. 

38. V §21 ods. 6 znie takto: Proti rozhodnutiu krajského súdu, ktorým rozhodol o vykonaní európskeho zatýkacieho rozkazu, je prípustná sťažnosť prokurátora a vyžiadanej osoby pre niektorý z dôvodov odmietnutia vykonania európskeho zatýkacieho rozkazu podľa § 14 alebo z dôvodu porušenia základných práv a slobôd; sťažnosť má odkladný účinok. O sťažnosti podanej z iných dôvodov sa nekoná. 

39. V § 21 sa  v odseku 7 dopĺňa veta, ktorá znie: „O rozhodnutí bez odkladu informuje ministerstvo spravodlivosti a Sirene.“

40. V § 22 ods. 3 sa slovo „predĺžia“ nahrádza slovom „predlžujú“. 

41. V § 22 sa odsek 8 sa dopĺňa  písmenom d), ktoré znie: „sa rozhodlo o prerušení konania podľa § 20 ods. 5. 

42. V § 23 ods. 1 sa za slovo „stanovenými“ vkladá slovo „písomnou“. 

43. V § 26 ods. 5 sa za slovo „Interpolu“ vkladajú slová „alebo Sirene“. 

44. § 27 znie: 

„Súd alebo prokurátor, ktorí rozhodovali alebo rozhodli o vykonaní európskeho zatýkacieho rozkazu, môžu rozhodnúť uznesením o odklade jeho realizácie, ak sa voči osobe vedie na území Slovenskej republiky trestné stíhanie alebo osoba vykonáva alebo má vykonať trest odňatia slobody pre iný trestný čin ako ten, ktorý bol uvedený v európskom zatýkacom rozkaze. Proti uzneseniu súdu alebo prokurátora nie je prípustná sťažnosť.  V prípadoch uvedených v § 26 rozhodne o odklade minister spravodlivosti. Vo svojom rozhodnutí uvedie, dokedy sa realizácia odkladá.“

45. Za  § 27  sa vkladajú § 27a a 27b, ktoré vrátane nadpisov znejú: 

„27a
Zásada špeciality vo vzťahu k osobe vydanej zo Slovenskej republiky do členského štátu 

 (1) Osoba, ktorá bola vydaná zo Slovenskej republiky do členského štátu na základe európskeho zatýkacieho rozkazu vydaného justičným orgánom štátu pôvodu, nesmie byť bez súhlasu Slovenskej republiky v tomto členskom štáte stíhaná, odsúdená, alebo podrobená ochrannému opatreniu spojenému s pozbavením osobnej slobody, ani nesmie byť inak obmedzená jej osobná sloboda za trestný čin, ktorý spáchala pred vydaním do tohto členského štátu, na ktorý sa európsky zatýkací rozkaz nevzťahoval. 

(2) Ak má byť osoba stíhaná pre trestný čin spáchaný pred vydaním, ktorý nebol predmetom pôvodného európskeho zatýkacieho rozkazu, alebo sa má voči nej vykonať trest odňatia slobody, ktorý jej bol uložený súdom členského štátu, do ktorého bola osoba vydaná, koná sa o žiadosti o dodatočný súhlas s trestným stíhaním alebo výkonom trestu odňatia slobody na základe európskeho zatýkacieho rozkazu zaslaného orgánom štátu pôvodu, alebo na základe informácií uvedených v § 15 ods. 3 tohto zákona zaslaných spolu s ich  prekladom do slovenského jazyka, ak sa vyžaduje. Na konanie o žiadosti o dodatočný súhlas sa primerane, s prihliadnutím na účel takejto žiadosti, použijú ustanovenia prvej a tretej časti tohto zákona.

(3)Príslušným na konanie je súd, ktorý rozhodoval o vykonaní európskeho zatýkacieho rozkazu, ktorého sa žiadosť o dodatočný súhlas týka.

(4) Ak súd v priebehu konania  zistí, že osoba  

a) výslovne súhlasila s vydaním do tohto členského štátu a vzdala sa práva na uplatnenie zásady špeciality podľa odseku 1, 
b) osoba po vydaní do tohto členského štátu vyhlásila, že sa výslovne vzdáva uplatnenia zásady špeciality podľa odseku 1 vo vzťahu k  trestným činom, ktorých sa žiadosť o dodatočný súhlas týka a boli spáchané pred jej vydaním,

vráti žiadosť bez rozhodnutia orgánu štátu pôvodu,  ktorý o dodatočný súhlas žiadal.

§27b
Ďalšie vydanie osoby zo Slovenskej republiky do iného členského štátu

(1)  Osobu, ktorá bola vydaná do Slovenskej republiky na  základe európskeho zatýkacieho rozkazu, možno vydať bez súhlasu vykonávajúceho štátu  do iného členského štátu ako je vykonávajúci členský štát na základe európskeho zatýkacieho rozkazu vydaného iným členským štátom pre akýkoľvek trestný čin spáchaný pred jej vydaním, ak osoba
a) po prepustení z väzby, alebo výkonu trestu odňatia slobody sa zdržiava na území Slovenskej republiky viac ako 45 dní napriek tomu, že ho mohla opustiť, 
b) opustí územie Slovenskej republiky a dobrovoľne sa vráti späť
c) súhlasí s vydaním do iného členského štátu na základe európskeho zatýkacieho rozkazu; alebo 
d) ak osoba nie je chránená zásadou špeciality v súlade s ustanovením § 12 odsek 2 písm. a), b), e), f) a g). 
(2) Vyhlásenie o súhlase podľa odseku 1 písm. c) uskutoční osoba pred prokurátorom  do zápisnice v prítomnosti obhajcu a tlmočníka  po poučení prokurátorom  o jeho dôsledkoch. Toto vyhlásenie nemožno vziať späť. 
(3) Štát pôvodu zašle žiadosť o súhlas s ďalším vydaním do členského štátu s európskym zatýkacím rozkazom alebo s informáciami podľa § 15 ods. 3 tohto zákona s prekladom do slovenského jazyka, ak sa vyžaduje. Na konanie o žiadosti o súhlas s ďalším vydaním do členského štátu sa primerane použijú ustanovenia prvej a tretej časti tohto zákona.  

46. Nadpis nad § 28 znie:  

„Ďalšie vydanie zo Slovenskej republiky do tretieho štátu“. 

47. Za § 31 sa vkladá nový § 32, ktorý znie: 

„Na konanie o európskom zatýkacom rozkaze, ktoré sa začalo pred nadobudnutím účinnosti tohto zákona sa použijú doterajšie predpisy.“

48. V prílohe č. 1 bod e) časť I sa slovo „lúpež“ nahrádza slovom „krádež“. 

Čl. II

Tento zákon nadobúda účinnosť dňa 1. septembra 2007.