Predkladacia správa

Dňa 23. novembra 2001 bol v Budapešti otvorený na podpis Dohovor Rady Európy o počítačovej kriminalite (ďalej len „dohovor“). Dohovor nadobudol platnosť dňa 1. júla 2004. Doposiaľ dohovor podpísalo 39 členských štátov Rady Európy a ratifikovalo ho 17 členských štátov Rady Európy. Keďže dohovor je otvoreným zmluvným nástrojom, jeho zmluvnými stranami sa môžu stať aj nečlenské štáty Rady Európy. Dohovor doteraz podpísalo 5 nečlenských štátov Rady Európy, z ktorých 1 tento dokument aj ratifikoval.

Dohovor predstavuje jediný mnohostranný zmluvný nástroj obsahujúci úpravu: 
•	 zosúladenia znakov skutkových podstát trestných činov v oblasti počítačovej kriminality;
•	posilnenia právomocí procesnoprávnymi normami v tejto oblasti;
•	 účinnej a rýchlej medzinárodnej spolupráce. 
          
          Vláda Slovenskej republiky vyslovila súhlas s podpisom dohovoru uznesením č. 1172 z 8. decembra 2004. Slovenská republika dohovor podpísala dňa 4. februára 2005. 

          Predloženie návrhu na ratifikáciu dohovoru si vyžiadalo v slovenskom právnom poriadku prijatie potrebných legislatívnych úprav zabezpečujúcich jeho vykonávanie. Počas dvojročného obdobia od podpisu dohovoru boli prijaté viaceré právne normy upravujúce otázky súvisiace s predmetom úpravy dohovoru, predovšetkým nové kodifikácie trestných kódexov, novela zákona č. 610/2003 Z. z. o elektronických komunikáciách a iné. V rámci existujúceho časového priestoru došlo tiež k revízii slovenského znenia dohovoru, resp. jeho prekladu z anglického a francúzskeho autentického textu. Rovnako bol vypracovaný textu vyhlásení nevyhnutných na riadne a účinné vykonávanie dohovoru. Navrhuje sa preto, aby Slovenská republika uplatnila k dohovoru vyhlásenia uvedené v návrhu uznesenia. 

Dohovor je podľa článku 7 ods. 4 Ústavy Slovenskej republiky možné charakterizovať ako “medzinárodnú zmluvu, na ktorej vykonanie je potrebný zákon”.  Pred ratifikáciou  tohto zmluvného dokumentu sa vyžaduje podľa článku 86 písm. d) Ústavy Slovenskej republiky súhlas Národnej rady Slovenskej republiky. Zároveň je dohovor medzinárodnou zmluvou, ktorá má podľa § 478 Trestného poriadku prednosť pred 5. časťou Trestného poriadku. 

Predkladaný materiál nemá finančný, ekonomický, environmentálny vplyv, ani vplyv na zamestnanosť a podnikateľské prostredie.