O d ô v o d n e n i e

A. Všeobecná časť

Návrh vyhlášky Ministerstva spravodlivosti Slovenskej republiky, ktorou sa mení a dopĺňa vyhláška Ministerstva spravodlivosti Slovenskej republiky č. 543/2005 Z. z. o Spravovacom a kancelárskom poriadku pre okresné súdy, krajské súd, Špeciálny súd a vojenské súdy (ďalej len „spravovací a kancelársky poriadok) sa do medzirezortného pripomienkového konania na základe splnomocňovacích ustanovení § 374 ods. 1 zákona č. 99/1963 Zb. Občiansky súdny poriadok v znení neskorších predpisov, § 92 ods. 1 zákona č. 757/2004 Z. z. o súdoch a o zmene a doplnení niektorých zákonov a § 561 ods. 1 zákona č. 301/2005 Z. z. Trestný poriadok.

	Ciele predkladaného návrhu vyhlášky možno formulovať nasledovne:
a)	odstránenie formulačných nepresností a nejasností v právnej úprave spôsobujúcich v praxi aplikačné problémy a pripúšťajúcich dvojaký výklad (napríklad nesprávne vnútorné odkazy, štylistické a formulačné úpravy a pod.),
b)	doplnenie právnej úpravy v reakcii na prijatie nových právnych predpisov, najmä nového Trestného zákona a Trestného poriadku (napríklad doplnenie rámcovej právnej úpravy probácie a mediácie v trestnom konaní, podrobností o výkone niektorých nových trestov a ochranných opatrení podľa Trestného zákona  Trestného poriadku) a v neposlednom rade 
c)	úprava a precizovanie rôznorodých právnych inštitútov, organizačných a administratívnych postupov z pohľadu praktických potrieb súdov, ktorým je táto vyhlášky primárne určená (napríklad prepracovanie postupu pri písomnom vyhotovení rozsudkov, postupu podpisovania súdnych rozhodnutí, nová úprava úschovy súdnych spisov, obsahových náležitostí súdnych spisov, spresnenie okruhu vecí zapisovaných do jednotlivých  súdnych registrov a pod.). 

Návrh predkladanej vyhlášky bol vypracovaný v úzkej spolupráci so súdmi, ktoré boli v prvom štvrťroku roku 2006 oslovené, aby vyjadrili svoje prípadné návrhy, pripomienky, či podnety na zmenu a doplnenie právnej úpravy, ktorá dlhodobo absentovala v právnom poriadku, za účelom jej skvalitnenia a zefektívnenia. Samotný spravovací a kancelársky poriadok bol pripravovaný a prijímaný z vedomím, že v dohľadnej dobe po nadobudnutí účinnosti bude potrebná jeho revízia a prehodnotenie zavedenej právnej úpravy a jej dopadov na praktické fungovanie súdov. Z dlhodobého pohľadu je potrebné pristupovať k spravovaciemu a kancelársku poriadku v naznačenom smere, t.j. akákoľvek systémová, ale za určitých okolností aj čiastkové zmena predpisov o konaní pred súdmi, prípadne iných súvisiacich predpisov vyššej právnej sily, sa náležite bude musieť prejaviť aj v novelizovanej vyhláške.         

Z hľadiska obsahového zamerania novely vyhlášky je potrebné poukázať najmä na novú úpravu navrhovanú v súvislosti s prijatím nových trestných kódexov, doplnenie rámcovej úpravy výkonu probácie a mediácie probačnými a mediačnými úradníkmi, keďže je v záujme predkladateľa, ako aj samotných súdov ujednotiť pracovné postupy pri výkone týchto nepochybne dôležitých inštitútov; týka sa najmä doplnenie podrobností o výkone nových trestov a ochranných opatrení, ako aj výkonu spisovej služby v agende probácie a mediácie. Taktiež poukazujeme na nové znenie úpravy obsahových náležitostí súdnych spisov, ako aj na komplexné prehodnotenie úpravy úschovy súdnych spisov s poukazom na praktické požiadavky a pripomienky zo strany súdov, keďže pôvodná právna úprava vyvolávala v praxi určite aplikačné problémy, ktoré je nutné v návrhu novely odstrániť v záujme zefektívnenia činnosti súdov a uľahčenia manipulácie so súdnym spisom v rámci súdnych oddelení.    

	Niektoré z ustanovení sa predkladajú v alternatívnom znení, keďže je v záujme predkladateľa zvoliť v rámci všeobecne záväznej právnej úpravy optimálne riešenie určitých právnych inštitútov a postupov aplikovaných v praxi súdov. Ide o tieto body predkladanej novely: 21, 38, 39, 82, 83, 85, 98, 118 a 144. Konečná voľba tej ktorej alternatívy je na súdoch a ostatných pripomienkujúcich subjektoch; ak to predkladateľ považoval za potrebné, uvádza aj odporúčanie k prijatiu vhodnej alternatívy. S prihliadnutí na zvolené alternatívy bude, v prípade potreby, doplnená predkladaná novela aj o ďalšie body, keďže prijatie určitej alternatívy môže mať dopad na iné súvisiace ustanovenia vyhlášky. 

Vyhláška je v súlade s ústavou a so zákonom o súdoch a o zmene a doplnení niektorých zákonov, na ktorého vykonanie je navrhnutá, ako i s ďalšími zákonmi.

Prijatie vyhlášky nepredpokladá dopad na štátny rozpočet, rozpočty obcí ani dopad na rozpočty vyšších územných celkov.

DOLOŽKA ZLUČITEĽNOSTI
Návrhu vyhlášky
s právom Európskych spoločenstiev a právom Európskej únie

1.	Navrhovateľ  vyhlášky: Ministerstvo spravodlivosti Slovenskej republiky

2.	Názov návrhu vyhlášky: Vyhláška Ministerstva spravodlivosti Slovenskej republiky, ktorou sa mení a dopĺňa vyhláška Ministerstva spravodlivosti Slovenskej republiky č. 543/2005 Z. z. o Spravovacom a kancelárskom poriadku pre okresné súdy, krajské súdy, Špeciálny súd a vojenské súdy  

3.	Záväzky Slovenskej republiky vo vzťahu k Európskym spoločenstvám a Európskej únii:
a)	problematika návrhu vyhlášky nie je predmetom Zmluvy o pristúpení, Aktu o podmienkach pristúpenia a Príloh k aktu o podmienkach pristúpenia,
b)	bezpredmetné.

4.	Problematika návrhu právneho predpisu:

a) 
b)     nie je upravená v práve Európskych spoločenstiev,
c)
d)     nie je upravená v práve Európskej únie.

5.	Stupeň zlučiteľnosti návrhu právneho predpisu s právom Európskych spoločenstiev a právom Európskej únie:

Vzhľadom na vnútroštátny charakter upravovanej problematiky je posudzovanie súladu vyhlášky s právom Európskych spoločenstiev a právom Európskej únie bezpredmetné.

6.	Gestor (spolupracujúce rezorty):

bezpredmetné

7.	Účasť expertov pri príprave návrhu právneho predpisu a ich stanovisko k zlučiteľnosti návrhu právneho predpisu s právom Európskych spoločenstiev a právom Európskej únie:

bezpredmetné 

Doložka finančných, ekonomických, environmentálnych vplyvov
a vplyvov na podnikateľské prostredie a na zamestnanosť

1.	Návrh vyhlášky nezakladá nároky na verejné financie.

2.	Návrh vyhlášky nebude mať ekonomický dopad na obyvateľov, hospodárenie podnikateľskej sféry a iných právnických osôb.

3.	Návrh vyhlášky nebude mať vplyv na životné prostredie.

4.	Návrh vyhlášky nebude mať vplyv na zamestnanosť a nevyžiada si zvýšenie počtu zamestnancov.

5.	Návrh vyhlášky nebude mať vplyv na podnikateľské prostredie.

B. Osobitná časť

K Čl. I

K bodu 1

	Ide o doplnenie výkladových ustanovení o výklad pojmov „prvopis“, „rovnopis“, „odpis“ a „kópia“. Uvedená zmena je výsledkom požiadavky zo strany súdov a má za cieľ odstrániť nejednotnosť vo výklade uvedených pojmov. Vzhľadom na spôsob vyhotovovania písomností súdov pomocou výpočtovej techniky sa stráca pôvodný význam uvedených pojmov a preto je podľa názoru predkladateľa potrebné na účely vyhlášky nanovo definovať tieto pojmy. Pri napísaní určitej písomnosti pomocou počítača a následnom vytlačení takto vzniknutého dokumentu je zrejmé, že všetky takto vyhotovené výtlačky sú si rovnocenné. Kritériom pre posúdenie, či ide o prvopis alebo rovnopis je tá skutočnosť, že písomnosť je zaevidovaná v súdnom spise a označená číslom listu; prvopis je vlastnoručne podpísaný tým, kto písomnosť vydal; rovnopis je vlastnoručne podpísaný len výnimočne. Prvopisy aj rovnopisy sú vždy opatrené odtlačkom úradnej pečiatky. 
Pojem „odpis“ je pojmom z pohľadu pracovných postupov uplatňovaných pri vybavovaní agendy súdov prekonaným; pôvodný význam však ostáva zachovaný. Vyhotovenie odpisu spočíva v doslovnom odpísaní určitého textu (vyplýva to z etymologického výkladu tohto slova odpis – odpísať). Vzhľadom na to, že takýto postup pri vyhotovovaní ďalších exemplárov určitej písomnosti je na súdoch zbytočný a nepraktický, je zrejmé, že sa v praxi nebude príliš uplatňovať. Podľa názoru predkladateľa však musí byť vo vyhláške zachovaný, keďže s ním počíta zákon Slovenskej národnej rady č. 71/1992 Zb. o súdnych poplatkoch v znení neskorších predpisov; k tomu porovnaj napríklad položku 28 sadzobníka súdnych poplatkov. Pojmom „kópia“ je potrebné pre účely tejto vyhlášky rozumieť kópiu pôvodného textu v podstate v akejkoľvek forme. Uvedené vyplýva najmä zo súčasne používaných spôsobov vyhotovovania kópií písomností použitím „kopírky“ alebo skeneru. Kópiou je potrebné rozumieť aj elektronickú verziu určitej písomnosti; napríklad kópiou zápisnice zo súdneho pojednávania možno rozumieť aj súbor uložený v pamäti počítača. Pre odpisy a kópie platí, že majú vzhľadom na spôsob ich vyhotovenia a absenciu odtlačku úradnej pečiatky súdu len informatívny charakter (uvedené v konečnom dôsledku vyplýva aj zo zákona o súdnych poplatkoch, ktorý pozná inštitút overenia odpisov a kópií – pozri položku 24 sadzobníka súdnych poplatkov).  

K bodu 2

Ide o spresnenie doterajšej úpravy vzhľadom na požiadavky zo strany súdov. Napriek tomu, že podľa názoru predkladateľa uvedený fakt už vyplýva zo znenia § 17, v záujme predchádzania prípadným výkladovým nezrovnalostiam sa výslovne uvádza možnosť   na to, aby súdne oddelenia mohli byť obsadené aj viacerými zamestnancami súdu, napríklad, aby do súdneho oddelenia mohlo byť zaradených aj viac asistentov, vyšších súdnych úradníkov a pod. Kritériom na posúdenie alebo odôvodnenie takéhoto postupu je rozsah agendy, a teda platí, že ak ide z hľadiska nápadu vecí rozsiahlu a početnú agendu, tak možno na účely jej vybavovanie do jedného súdneho oddelenia zaradiť aj viac asistentov. V tejto súvislosti poukazujeme na ustanovenie § 17; osobitným predpisom podľa ktorého sa postupuje je Inštrukcia 29/2005 MS SR o určovaní počtu zamestnancov a pravidlách rozdeľovania zamestnaneckých miest pre okresné súdy, krajské súdy a Špeciálny súd, ktorá pre potreby personálneho obsadenia súdov upravuje podrobnosti o obsadzovaní súdnych oddelení a iných organizačných útvarov súdu.     
K bodom 3 a 4

	V tomto prípade sa jedná o spresnenie textu právnej normy. Uvedenou zmenou sa odstráni výkladový rozpor tohto ustanovenia a dosiahne sa stav, kedy sa presne určí zrejmá postupnosť pokynov k výkonu činnosti v súdnom oddelení, čo povedie k minimalizovaniu konfliktných situácií, ktoré v praxi nastávajú. Doterajšia úprava bola nepresne vykladaná z pohľadu pozície vyššieho súdneho úradníka a zužovaná len na súdne oddelenia zriadené pre vyšších súdnych úradníkov, pričom pôvodným zámerom bolo, aby sa vzťahovala aj na prípadné pokyny vyšších súdnych úradníkov zaradených do súdneho oddelenia sudcu alebo senátu. Taktiež návrh novely reaguje na požiadavky praxe v agende probácie a mediácie, kedy z pohľadu výkonu probácie a mediácie je potrebné zohľadniť postavenie probačných a mediačných úradníkov ako súdnych osôb pracujúcich v teréne, resp. osôb, ktoré aktívne a osobne komunikujú, či spolupracujú s obvineným (odsúdeným) a poškodeným a u ktorých sa vyžaduje v prvom rade preventívne pôsobenie a nie výkon výlučne administratívnych úkonov. N základe uvedeného je teda potrebné, aby aj probační a mediační úradníci boli v hierarchii organizácie súdneho oddelenia na úrovni vyšších súdnych úradníkov.  

K bodu 5

	Ide o odstránenie nepresnosti v doterajšom texte ustanovenia, keďže funkcia súdneho vykonávateľa ako taká už na súdoch neexistuje. 	

K bodu 6

	Navrhuje sa zmena v používanej terminológii; nahrádza sa nesprávne použitý pojem „hospodár“; správny pojem má znieť „správca majetku“.   

K bodu 7

	Ide o spresnenie textu, keďže uvedené úkony súdu sa realizujú v priestoroch na to určených. 

K bodu 8

	Ide o zmenu vyplývajúcu z bodu 9.

K bodu 9

	Navrhované znenie § 27 a 28 reaguje na zákonnú právnu úpravu v novom Trestnom poriadku (zákona č. 301/2005 Z. z. Trestný poriadok v znení zákona č. 650/2005 Z. z.). Doterajšia úprava bola prevzatá z vyhlášky MS SR č. 66/1992 Zb. o Spravovacom poriadku pre okresné a krajské súdy a ako taká je z pohľadu novej úpravy trestného procesu nevyhovujúca, resp. obsahuje určité nepresnosti, ktoré spôsobujú v praxi aplikačné problémy, ktoré síce výkladom zákona (ako právneho predpisu vyššej právnej sily než je novelizovaná vyhlášky) možno odstrániť, ale napriek tomu je nevyhnutné existujúce rozpory odstrániť v súlade s požiadavkami zákonnej úpravy a praxe. Reaguje sa najmä na zavedenie nového inštitútu trestného konania, ktorým je sudca pre prípravné konanie. Podľa novej zákonnej úpravy sa dá povedať, že doterajší službukonajúci sudca splýva s pojmom „sudca pre prípravné konanie“. Úkony uvedené v doterajšom znení § 27 vykonáva podľa zákonnej úpravy sudca pre prípravné konanie. Sudcovia, ktorí budú ako sudcovia pre prípravné konanie rozhodovať o veciach podľa Trestného poriadku, určí rozvrh služieb, ktorý je súčasťou rozvrhu práce súdu. Úkony, ktoré v trestnom konaní vykonáva sudca pre prípravné konanie vyplývajú z Trestného poriadku, preto sa upúšťa od ich výpočtu vo vyhláške (ich okruh je v porovnaní z doterajšou právnou úpravou ďaleko širší). 
Nové znenie § 27 ods. 2 má zacieľ zabezpečiť včasné rozhodovanie vo veciach, o ktorých síce podľa zákonnej úpravy prináleží rozhodovať v štádiu trestného konania  pred súdom predsedovi senátu, ale ktoré vzhľadom na čas ich vykonania spadajú mimo pracovný čas predsedu senátu alebo jeho zastupujúceho sudcu, t.j. tieto úkony vykoná sudca určený v rozvrhu služieb (sudca pre prípravné konanie). Z uvedeného teda vyplýva, že sudca pre prípravné konanie vykonáva: 
a)	úkony v štádiu pred začatím trestného stíhania,
b)	úkony v prípravnom konaní a 
c)	úkony v konaní pred súdom, ak ich nemôže vykonať predseda senátu alebo sudca určený na zastupovanie predsedu senátu; táto právna konštrukcia je nevyhnutná v záujme zabezpečenia riadneho a najmä včasného rozhodovania súdu, a to hlavne v prípadoch kedy je na rozhodnutie súdu zákonom ustanovená pomerne krátka lehota.    
V § 28 ods. 1 sa upresňuje trvanie pracovnej pohotovosti, a to tak, že pracovná pohotovosť trvá od skončenia pracovného času do začatia pracovného času v nasledujúci pracovný deň; upúšťa sa teda od ohraničenia pracovnej pohotovosti presným určením času (pôvodne „do 16:00“). Uvedená zmena je odôvodnená aj odlišným určením pracovného času na súdoch, keďže sa na súdoch využíva pružný pracovný čas.
V § 28 ods. 4 sa precizuje zasielanie uznesenia o vzatí do väzby ústavu na výkon väzby v súlade s požiadavkami súdov. 

K bodu 10

	Navrhuje sa nová právna úprava pri postupe súdu podľa § 80 a nasl. Trestného poriadku. Upravuje sa jednak postup súdu v záujme výkonu činností probačného a mediačného úradníka pri nahradení väzby vo forme doručenia rovnopisu právoplatného uznesenia súdu probačnému a mediačnému úradníkovi (odseky 1 a 2) a na strane druhej sa špecifikuje postup pri prepustení obvineného z výkonu väzby v dôsledku jej nahradenia zárukou, sľubom alebo dohľadom. Navrhované ustanovenie má za cieľ zabezpečiť reálny a včasný výkon probácie (dohľadu a kontroly) probačným a mediačným úradníkom; nie je v záujme efektívneho výkonu probácie, aby probačný a mediačný úradník iniciatívne vyhľadával rozhodnutia súdu, z ktorých mu vyplývajú povinnosti, resp. ktoré sa chápu v zmysle navrhovanej úpravy ako podnety, ktorými sa dáva podnet na výkon probácie. Preto sa navrhuje, aby rozhodnutie podľa odseku 1 a 2 odstúpil probačnému a mediačnému úradníkovi súdny tajomník súdneho oddelenia (spravidla oddelenie T). .   

K bodu 11

	Ide o spresnenie textu doterajšej právnej úpravy v reakcii na znenie nového Trestného poriadku (podľa § 81 ods. 1 Tr. por.) v súlade s požiadavkami súdov. Podmienky na postup vyplývajú z Trestného poriadku a nová navrhovaná právna úprava v ich v plenej miere zohľadňuje. 

K bodu 12

	Aj v prípade nahradenia väzby peňažnou zárukou môže súd zároveň rozhodnúť o uložení primeraných povinností a obmedzení (§ 82 Trestného poriadku); plnenie a kontrolu uložených povinností a obmedzení zabezpečuje probačný a mediačný úradník, preto sa navrhuje podobný spôsob doručovania takéhoto rozhodnutia súdu probačnému a mediačnému úradníkovi v záujme realizácie jeho úloh v trestnom konaní; k tomu pozri tiež bod 10.   

K bodom 13 a 14

	Ide o zosúladenie právnej úpravy zo znením § 148 ods. 2 Trestného poriadku. Podať návrh na vyšetrenie duševného stavu môže nie len prokurátor (doterajšia právna úprava vyhlášky), ale aj policajt (vyšetrovateľ). Preto sa použité slovné spojenie „prokurátor“ nahrádza slovami „orgán činný v trestnom konaní“ ako pojmom zastrešujúcim ako osobu prokurátora, tak aj osobu policajta (vyšetrovateľa); orgánom činným v trestnom konaní sa v tomto prípade v súlade s Trestným poriadkom rozumie prokurátor a policajt (porovnaj § 10 ods. 1 Tr. por.). 

K bodu 15

	Ide o zmenu vyvolanú zmenou v obsahu tretieho oddielu, ktorý po novom obsahuje už len právnu úpravu postupu súdu pri rozhodovaní o použití informačno-technických prostriedkoch poľa zákona č. 166/2003 Z. z. o ochrane súkromia pred neoprávneným použitím informačno-technických prostriedkov a o zmene a doplnení niektorých zákonov (zákon o ochrane pred odpočúvaním) v znení neskorších predpisov. 

K bodom 16 až 18

	Doterajšia právna úprava § 34 upravovala postup krajského súdu pri rozhodovaní o informačno-technických prostriedkoch podľa osobitného zákona uvedeného v bode 15 a o použití informačno-technických prostriedkoch (ďalej len „ITP“) v trestnom konaní podľa Trestného poriadku (v pôvodnom znení bola použitá skratka „osobitný zaisťovací úkon). Podľa nového Trestného poriadku o použití ITP rozhoduje okresný súd; krajský súd v týchto veciach už nerozhoduje. Pôsobnosť krajského súdu (vrátane Vyššieho vojenského súdu) pri rozhodovania o ITP zostala zachovaná len v prípade rozhodovania podľa zákona č. 166/2003 Z. z. o ochrane súkromia pred neoprávneným použitím informačno-technických prostriedkov a o zmene a doplnení niektorých zákonov (zákon o ochrane pred odpočúvaním) v znení neskorších predpisov (k tomu pozri § 4a cit. zákona); z uvedeného dôvodu sa zo znenia vypúšťajú informačno-technické prostriedky podľa Trestného poriadku, čím sa dosiahne súlad vyhlášky so zákonnou úpravou. Rozhodovanie okresných súdov o ITP vyplýva z Trestného poriadku a nového znenia § 27 a 28.  

K bodu 19

	Ide o opravu nesprávne použitého pojmu „prejednávaných“ v nadpise ustanovenia 
§ 38. Správnym pojmom je v tomto prípade „Zoznam pojednávaných vecí“; tento pojem sa používa aj v ostatných doteraz platných a účinných ustanoveniach novelizovanej vyhlášky. 

K bodu 20

	Novelizovaná vyhláška vytvorila priestor pre zaznamenávanie priebehu súdneho pojednávania prostredníctvom záznamovej techniky (§ 56), ktorú obsluhuje technický asistent. V okruhu osôb, ktoré môžu byť prítomné v pojednávacej miestnosti však nebol uvedený. Vzhľadom na nutnosť zabezpečenia prípravy technických zariadení, ktoré obsluhuje je potrebné zabezpečiť jeho účasť v pojednávacej miestnosti bezprostredne pred začatím súdneho pojednávania.  

K bodu 21

	Nová právna úprava pôvodne uvedené v § 41 ods. 2 vyvoláva v praxi určité nejasnosti, resp. z pohľadu súdov sa javí byť problematickou, preto je potrebné na tento stav reagovať. Navrhuje sa alternatívne znenie ustanovení, ktoré je odôvodnené jednak nedostatočným materiálno-technickým vybavením pojednávacích miestností a jednak aj odlišným prístupom k výsluchu osôb v trenom konaní a v občianskom súdom konaní. 
	
Predkladateľ odporúča prijať alternatívu I.   

	Prijatie ktorejkoľvek alternatívy sa bude musieť premietnuť do znenia prílohy č. 5 vyhlášky. 	

K bodu 22

	Uvedenou zmenou sa reaguje na požiadavku zo strany súdov. Striktné a bezvýnimočné stanovenie hranice 14 rokov a vykanie maloletým, ktorí túto hranicu prekročili môže mať často výrazne negatívny vplyv na obsah výpovede maloletého, či dokonca v určitých prípadoch účel výsluchu zmariť. Z uvedené dôvodu sa umožňuje tykať aj maloletým starším ako 14 rokov; to či sa tento postup uplatní, je na zvážení predsedu senátu, ktorý vedie pojednávanie. 

K bodu 23

	Ide o spresnenie doterajšej úpravy. Vzhľadom na skutočnosť, že asistent nemusí byť prítomný na pojednávaní sa ustanovuje, že výzvu na opustenie pojednávacej miestnosti urobí asistent, len ak je prítomný alebo predseda senátu, ak asistent na pojednávaní prítomný nie je. 

K bodu 24

	Zjednodušuje sa postup pri predvolávaní vojakov, kedy sa vojak predvoláva prostredníctvom útvaru, v ktorom koná službu, ak nebude tento útvar známy, požiada sa o predvolanie vojenská polícia. Uvedené platí nie len pre trestné konanie, ale aj pre občianske súdne konanie. 

K bodu 25

	Ide o doplnenie právnej úpravy, keďže účastník konania vo veciach azylu nemusí byť umiestnený len v azylovom zariadení, ale aj v zariadení pre cudzincov; v tomto prípade sa predvoláva prostredníctvom zariadenia pre cudzincov. Navrhovaná zmena je odôvodnená praktickými skúsenosťami a potrebami súdov rozhodujúcich v azylových veciach. 

K bodu 26
  
Ide o analogickú úpravu ako v bode 24 týkajúcu sa doručovania písomností súdu vojakom v činnej službe.

K bodu 27

	Navrhovaná zmena vyplýva z požiadaviek súdov. Doterajšia úprava § 48 ods. 5 ustanovovala, že matrike sa zasielajú vždy rovnopisy predmetných rozhodnutí súdu. Prax však v tomto prípade je iná, keďže matrike sa spravidla zasiela len správa obsahujúca najdôležitejšie údaje z rozhodnutia súdu (označenie súdu, spisová značka, označenie účastníkov konania, výrok, dátum právoplatnosti a pod.) použitím na to určeného tlačiva. Novelou sa tento stav zachováva, pričom sa navrhuje v prvom rade zasielať matrike príslušné tlačivo, ak to tlačivo nie je vzhľadom na obsah rozhodnutia súdu použiteľné, tak sa matrike zašle rovnopis rozhodnutia, ale bez odôvodnenia, keďže v odôvodnení môžu byť z pohľadu účastníkov v týchto statusových veciach uvedené citlivé údaje, ktoré pre vykonanie zápisu v matrike nie sú potrebné; inak povedané, záväzným podkladom pre vykonanie zápisu do matriky je len výrok rozsudku a nie odôvodnenie rozsudku. 
	Ďalej sa mení začiatok plynutia lehoty na zaslanie správy (rovnopisu rozhodnutia); samotná lehota však ostáva zachovaná (3 pracovné dni). Začiatkom plynutia lehoty je vyznačenie právoplatnosti na prvopise rozhodnutia. Striktné požadovanie zaslania správy (rovnopisu rozhodnutia) do troch dní odo dňa kedy sa stalo rozhodnutie právoplatné, nie je vždy možné v praxi dodržať (jednou z podmienok právoplatnosti rozhodnutia je doručenie rozhodnutia určenému okruhu účastníkov konania; dokladom o doručení je doručenka, ktorá sa súdu vráti spravidla niekoľko dní po tom, čo sa vykonalo samotné doručenie, resp. potom čo sa rozhodnutie stalo de iure právoplatným). 

K bodu 28

	Obdobný spôsobom, ako v § 48 ods. 5 sa upravuje zasielanie právoplatných rozhodnutí súdu správe katastra, keďže aj právoplatné rozhodnutie súdu je podkladom pre vykonanie zápisu (prípadne poznámky) do katastra nehnuteľností. Osobitný postup sa navrhuje v prípade predbežných opatrení, ktoré sa zašlú správe katastra bezodkladne po ich vyhotovení; v tomto prípade čakaním na vrátenie sa doručeniek o doručení predbežného opatrenia všetkým účastníkom by sa mohol zmariť samotný účel predbežného opatrenia.  

K bodu 29

	Ide odstránenie formulačnej nepresnosti. Naviac sa dopĺňa možnosť, aby aj sudca (prípadne člen senátu) mohol robiť v danej veci tlmočníka; uvedený postu je odôvodnený najmä v oblastiach, kde je väčšie zastúpenie národnostných menšín. Uvedená zmena vyplýva z praktických požiadaviek súdov, ktorých akceptovanie môže v konečnom dôsledku urýchliť konanie pred súdom.  

K bodu 30

	Ide o spresnenie doterajšej úpravy spôsobov spisovania zápisnice o súdnom pojednávaní. Poradie uvedených prostriedkov slúžiacich na zaznamenávanie priebehu pojednávania vo forme súdnej zápisnice má byť určitým návodom ako postupovať pri vyhotovovaní zápisnice v záujme zrýchlenia pojednávania.   

K bodu 31

	Vzhľadom na nejednotnosť výkladu prvej vety pôvodného znenia vyhlášky z hľadiska toho, či údaj o počte požadovaných kópiách zápisnice je fakultatívnym alebo obligatórnym údajom uvádzaným v zápisnici z pojednávania, sa navrhuje uvádzať tento údaj len vtedy, ak skutočne dôjde na začiatku alebo v priebehu pojednávania k vyžiadaniu kópie zápisnice zo strany účastníkov konania. 

K bodu 32

	Asistent podpisuje zápisnicu o pojednávaní vtedy, ak bol na pojednávaní prítomný a sám ju spísal, alebo ak nebol na pojednávaní prítomný, ale vyhotovil je prepis napr. zo zvukového záznamu vyhotovené pomocou diktafónu. Navrhovanou zmenou sa zosúlaďuje právna úprava obsiahnutá vo vyhláške so znením § 59 ods. 1 Tr. por.; ustanovenia § 52 sa použijú aj v prípade spisovania zápisnice z verejného alebo neverejného zasadnutia v trestnom konaní (k tomu pozri § 2 ods. 4 vyhlášky). 

K bodu 33

	Špecifickým inštitútom občianskeho súdneho konania je verejné vyhlásenie rozsudku. Občiansky súdny poriadok umožňuje po splnení ustanovených podmienok konať a rozhodnúť bez nariadenia ústneho pojednávania. Ak v tomto prípade rozhoduje súd rozsudkom, je povinný rozsudok v zmysle čl. 142 ods. 3 Ústavy Slovenskej republiky rozsudok vyhlásiť verejne. Verejné vyhlásenie rozsudku nie je pojednávaním; je to procesný úkon súdu, pričom platí, že aj o tomto úkone sa musí spísať zápisnica. Vzhľadom na osobitný charakter tohto úkonu sa navrhuje zaviesť a upraviť osobitný druh zápisnice, ktorou je zápisnica o verejnom vyhlásení rozsudku; ide o požiadavku zo strany súdov.

K bodu 34

	Ide o výslovné doplnenie textu z pohľadu potrieb konania vo veciach probácie a mediácie. Úkony probačného a mediačného úradníka sú úkonmi súdu, preto je potrebné o nich spísať zápisnicu, ktorá je súčasťou probačného, resp. mediačného spisu. Uvedené je potrebné zdôrazniť aj z pohľadu ujednotenia výkonu probácie a mediácie, resp. rámcovej úpravy týchto inštitútov.   

K bodom 35 a 36

	Vzhľadom na minimálny význam požadovaného údaju, ktorým je čas trvania porady, pre konanie sa jeho uvádzanie v zápisnice o hlasovaní nepožaduje a preto sa navrhuje vypustenie písmena e). 

K bodu 37

	Navrhuje sa nová právna úprava písomného vyhotovenia rozsudku, ktorá reaguje na požiadavky súdov, keďže pôvodné znenie vyvolávalo určité nejasnosti a rôzny výklad. Primárne sa vychádza zo znenia STN 01 6910 „Pravidlá písania a úpravy písomností“. Podľa názoru predkladateľa je uvedená technická norma pre vyhotovovanie akýkoľvek písomností súdu smerodajnou, preto sa navrhuje jej implementácia do textu právnej normy. 
	Prvopisy a rovnopisy rozsudkov súdu sa vyhotovujú použitím na to určených elektronických šablón. Iné spôsoby vyhotovenia rozsudkov sú prípustné, ale výstupy z nich sa na účely tejto vyhlášky nepovažujú sa prvopisy alebo rovnopisy; pôjde len o koncepty rozhodnutí, napríklad rukou písaný rozsudok, rozsudok napísaný síce použitím výpočtovej techniky, ale bez použitia určenej šablóny a pod. Spomínaná šablóna je súčasťou aplikácie a je základným technickým predpokladom pre ďalšie spracovanie rozsudkov a iných rozhodnutí súdu, napr. pre zverejňovanie súdnych rozhodnutí na internete.   

K bodu 38 a 39

	Podpisovanie rovnopisov rozhodnutí súdov sa navrhuje v dvoch alternatívach, a to z dôvodu rôznych požiadaviek súdov, ako aj sledovaných cieľov predkladateľa. 

Prvá alternatíva zužuje doterajší okruh rozhodnutí súdu, ktorých rovnopisy podpisuje vlastnoručne sudca na rozhodnutia vo veci samej, ktorými v tomto prípade budú rozsudky, trestné rozkazy, predbežné opatrenia a súdom schválené zmiery. Uvedené má za cieľ zabezpečiť bezproblémovú realizáciu vyššieho overenia spočívajúceho v overení úradnej pečiatky súdu a podpisu sudcu, ktorý vydal rozhodnutie ako aj dodať uvedeným meritórnym rozhodnutiam príslušnú úroveň zodpovedajúcu dôstojnosti výstupov zo súdneho konania.  

Druhá alternatíva spočíva v návrate k systému uplatňovanému do účinnosti vyhlášky, kedy bol sudcov vlastnoručný podpis uvedený len na prvopise rozhodnutia a na rovnopisoch bolo jeho meno a priezvisko uvedené len odtlačkom pečiatky prípadne vytlačené spolu s textom rozhodnutia. Uvedený postup sťažoval vyššie overenia rozhodnutia, keďže na ňom chýbal podpis sudcu. Ak sa uplatní do budúcna táto alternatíva, navrhuje sa postup, podľa ktorého sudca bude musieť na žiadosť účastníka vlastnoručne podpísať žiadateľom predložený rovnopis rozhodnutia, ktoré sudca vydal. 

Navrhovateľ odporúča prijať alternatívu č. 1. 

K bodu 40

	Vzhľadom na to, že vyznačenie právoplatnosti je viac-menej administratívny úkon, nie je potrebné, aby ho vykonával sudca, preto sa navrhuje, že to bude robiť súdny tajomník príslušného súdneho oddelenia. Nie je žiadúce, aby sudca sledoval lehoty, kedy sa rozhodnutia stanú právoplatnými. Ďalej nieje dôvodné, aby bol pripojený čitateľný podpis, keďže každý zamestnanec súdu ma svoj podpisový vzor. 
	Požiadavka súdov, aby sa upravil aj postup pri vyznačovaní právoplatnosti na osvedčení o dedičstve, ktoré vydá súdny komisár, nemusí byť podľa názoru výslovne uvedené v texte právnej normy, keďže úkony súdneho komisára v konaní o dedičstve sú úkonmi súdu, v tomto duchu je potrebné pristupovať aj k osvedčeniu o dedičstve, ktoré je de iure rozhodnutím súdu. 

K bodu 41

	Ujednotenie postupu pri vyznačovaní právoplatnosti na rozhodnutí súdu druhého stupňa je odôvodnené rôznou praxou na súdoch. Navrhuje sa, aby tento úkon vykonal súd prvého stupňa, ktorý spravidla vykonáva aj doručovanie rozhodnutia súdu druhého stupňa o odvolaní; tento postup sa uplatní aj v prípade, že doručenia rozhodnutia o odvolaní vykonáva odvolací súd.  

K bodu 42

	Na základe požiadaviek súdov a s prihliadnutím na určitú nejednotnosť v ich postupe sa upravujú jednotné pravidlá pre vyznačenie ďalšej, pre uplatenia priznaných práv nevyhnutnej, skutočnosti na prvopise rozhodnutia, ktorou je vykonateľnosť. Pri vyznačení sa postupe podobne ako v prípade vyznačovania právoplatnosti, úkony s tým spojená robí súdny tajomník. Osobitý postup sa uplatní pri predbežnom opatrení podľa § 75a O.s.p., kedy je vzhľadom na závažnosť rozhodnutia žiadúce, aby tento úkon vykonal sudca; predbežné opatrenie sa v tomto prípade doručuje priamo pri jeho samotnom výkone.

K bodu 43

	Ide o doplnenie právnej úpravy, ktorá síce vyplýva z predpisov o konaní pred súdmi, ale jej doplnenie, najmä vzhľadom na znenie § 195 ods. 3, potrebné aj v prípade vydávania rovnopisov alebo odpisov niektorých písomností zo súdneho spisu v dôsledku ochrany zákonom ustanovených údajov a skutočností.

K bodu 44

	Ide o spresnenie textu právnej normy, keďže predmetom dožiadania je jednotlivý úkon (alebo súbor úkonov), nie súdne pojednávanie. 

K bodu 45

	Navrhuje sa nový spôsob postupu pri úhrade trov spojených s vykonaní určitého úkonu v rámci dožiadania. Navrhuje sa, aby o trovách akými sú znalečné, svedočné a pod. rozhodoval dožadujúci súd a nie dožiadaný súd. Ak by mal o nich rozhodovať dožiadaný súd, predlžuje sa tým lehota vybavenia dožiadania a tým aj celé konanie pred súdom. Uvedená zmena teda smeruje k zrýchleniu konania pred súdom zabezpečením rýchlejšieho vybavenia dožiadania; rozhodovanie dožadujúceho súdu o uvedených trovách konania nebráni ďalšiemu postupu v konaní vo veci samej.  

K bodu 46

	Vzhľadom na určitú nejednotnosť pri postupe probačných a mediačných úradníkov pri využívaní inštitútu dožiadania vo veciach probácie sa navrhuje úprava, podľa ktorej sa bude postupovať pri dožiadaní. Ustanovuje sa zásada, podľa ktorej sa probácia vykonáva v obvode toho súdu, v ktorom má obvinený (odsúdený) trvalý pobyt alebo v ktorom sa zdržiava. V praxi to znamená, že ak napr. okresný súd Martin uloží ochranný dohľad a odsúdený, ktorému sa toto ochranné opatrenie ukladá ma trvalý pobyt v obvode okresného súdu Košice I, probačný a mediačný úradník, ktorému bude vec pridelená na okresnom súde Martin adresuje dožiadanie okresnému súdu Košice I, ktorého probační a mediační úradníci vykonajú ochranný dohľad. Po vykonaní dožiadania, zašlú probačný spis späť na okresný súd Martin, resp. zasielajú dožadujúcemu súdu priebežné správy o vybavovaní dožiadania.    

K bodu 47

	Ide o precizovanie textu právnej normy vzhľadom na požiadavky zo strany súdov. 

K bodu 48

	Vzhľadom na poznatky o praxi súdov pri vyhotovovaní trestných listov pre medzinárodnú výmenu, kedy súdy používajú aj nové tlačivá a žiaľ poniektoré stále aj staré tlačivá trestných listov pre medzinárodnú výmenu, navrhuje sa doplniť do vyhlášky vzor aktuálneho tlačiva v záujme zabezpečenia jeho jednotného používania. Vzor tlačiva sa uvádza v prílohe č. 4. 

K bodu 49

	Doplnenie § 70a je odôvodnené nutnosťou informovať príslušný štát o tom, že jeho štátny príslušník bol na území Slovenskej republiky rozhodnutím  tuzemského súdu vzatý do ústavnej starostlivosti.  Navrhuje sa teda, aby súd v tomto prípade zaslal rovnopis rozhodnutia o umiestnený cudzieho štátneho príslušníka v ústave zdravotnej starostlivosti ministerstvu. 
	V rámci styku s cudzinou sa navrhuje, aby všetky písomnosti zasielané do cudziny boli opatrené vlastnoručným podpisom sudcu alebo vyššieho súdneho úradníka, ktorý túto písomnosť (rozhodnutie, dožiadanie) vydal. 
	
K bodu 50

	Ide spresnenie textu právnej normy, keďže nahrádzať sa majú len účelne vynaložené náklady. 

K bodu 51

	Spresňuje sa postup pri zisťovaní priemerného zárobku osoby zúčastnenej na pojednávaní v súlade so Zákonníkom práce. 

K bodu 52 

	Vzhľadom na to, že platobný výmer nie je vždy výstupom daňového konania, navrhuje sa doplnenie ako rozhodujúceho dokladu pre určenie ušlého zárobku daňové priznanie. 

K bodu 53

	Podľa zákona č. 549/2003 Z. z. o súdnych úradníkoch v znení neskorších predpisov vyšší súdny úradník vykonáva opatrenia potrebné na výkon uložených trestov, ochranných opatrení a poriadkových pokút. Navrhovaná zmena reaguje na uvedené oprávnenia vyššieho o súdneho úradníka v trestnom konaní.  

K bodu 54

	Ide o zosúladenie textu vyhlášky so zákonom, keďže základná, resp. náhradná povinná vojenské služba bola zrušená. 

K bodu 55

	Navrhuje sa pôvodný postup v prípade podmienečného odkladu výkonu trestu odňatia slobody, kedy úkony uvedené v § 77 vykonáva súdny tajomník príslušného súdneho oddelenia. Je nežiadúce vzhľadom na povahu uvádzaných opatrení a úkonov súdu, aby ich vykonával probačný a mediačný úradník, ktorého činnosť nespočíva vo výkone administratívy, o ktorú v tomto prípade ide, ale o reálny výkon činností za aktívnej účasti obvineného či odsúdeného, teda ide o prácu hlbšieho sociálneho zamerania s „klientom“.    	

K bodu 56

	Ide o zosúladenie ustanovenia s § 50 ods. 6 Trestného zákona. 

K bodu 57

	Navrhovaná právna úprava nadväzuje na novú trestnoprávnu úpravu podľa § 5 ods. 1 Trestného poriadku.   

K bodu 58

	Trestný zákona zaviedol osobitný inštitút, ktorým je podmienečný odklad výkonu trestu odňatia slobody s probačným dohľadom, resp. podmienečné prepustenie z výkonu trestu odňatia slobody so súčasným nariadením probačného dohľadu. Navrhované doplnenie vyhlášky reaguje na znenie Trestného zákona, resp. Trestného poriadku a upravuje postup probačného mediačného úradníka v prípade uplatnenie probačného dohľadu v prípade podmienečného odkladu výkonu trestu odňatia slobody, resp. podmienečného prepustenia z výkonu trestu odňatia slobody. Z navrhovanej právnej úpravy podľa § 77, 78 a 78a je teda zrejmý nasledovný záver:

	Úkony spojené s realizáciou podmienečného doloženia výkonu trestu bez probačného dohľadu a podmienečné prepustenie z výkonu trestu odňatia slobody bez probačného dohľadu vykonáva súdny tajomník a úkony spojené s realizáciu podmienečného odkladu výkonu trestu odňatia slobody s probačným dohľadom a podmienečného prepustenia z výkonu trestu s nariadením probačný dohľadom vykonáva probačný a mediačný úradník.  

K bodu 59

	Navrhuje sa doplnenie právnej úpravy, ktorou sa precizuje postup upravený v Trestnom poriadku pri výkone trestu prepadnutia majetku a trestu prepadnutia veci, ktorý spočíva v presnom určení orgánu verejnej moci, ktorý vykonáva správu majetku vecí prepadnutých v prospech štátu. Všeobecne je daná právomoc v týchto veciach krajskému úradu, v obvode ktorého sa dotknutý majetok nachádza; uvedené vyplýva zo znenia § 5 zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 2781993 Z. z. o správe majetku štátu v znení neskorších predpisov. Uvádzaný zákon ustanovuje všeobecnú pôsobnosť krajského úradu, ak osobitný zákon neustanovuje niečo iné. Takýmito osobitnými zákonmi sú ďalšie zákony uvádzané v poznámke pod čiarou k odkazu č. 41a. Napríklad v prípade, ak sú predmetom prepadnutia majetku alebo veci strelné zbrane a strelivo, je príslušným orgánom policajný útvar policajného zboru alebo ak je predmetom prepadnutia v prospech štátu chránený druh rastlín, živočíchov, nerastov alebo skamenelín, je príslušný orgánom na úschovu takto prepadnutých vecí Ministerstvo životného prostredia Slovenskej republiky a pod.        

K bodu 60

	Precizuje sa postup súdu v prípade výkonu zaistenia majetku podľa Trestného poriadku. Zaistenie majetku nariaďuje súd, pričom samotné zaistenie vykonávajú príslušné orgány štátnej správy; v tomto prípade orgány uvádzané v bode 59. 

K bodu 61

	Navrhuje sa doplnenie novej právnej úpravy výkonu nových trestov zavedených novou trestnou úpravou (nový Trestný zákon a Trestný poriadok). Ide o tresty, ktorých výkon kontroluje probačný a mediačný úradník, preto celá navrhovaná právna úprava je zameraná práve na činnosť probačného a mediačného úradníka. Návrh novely v tomto prípade vychádza z praktických skúseností a požiadaviek samotných probačných a mediačných úradníkov.

K bodu 62

	Ide o obdobnú zmenu ako je uvedená v bode 53. 	

K bodu 63

	Ide o obdobnú zmenu ako je uvedená v bode 53. 	

K bodu 64

	Ide o úpravu nadväznosti na doplnenie nového § 83b; k tomu pozri bod 65. 

K bodu 65

	Navrhuje sa nová právna úprav niektorých ochranných opatrení v súlade so znením nových trestných kódexov. Osobitne sa upravuje výkon mediácie v trestnom konaní, ktorý sa vzťahuje na konanie o zmiery a prípady podmienečného zastavenia trestného stíhania. 

K bodu 66

	Doplnenie právnej úpravy postupu súdu v prípade prepadnutia predmetu úschovy v prospech štátu je odôvodnené požiadavkami zo strany súdov a rastúcim počtom vecí v tejto agende. Po uplynutí lehoty podľa § 185g O.s.p. nie je potrebné ďalšie rozhodnutie súdu o tom, že predmet úschovy súdu prepadol v prospech štátu; tento účinok nastáva ex lege. Čo sa týka ďalšieho postupu súdu, súd zašle bezodkladne rovnopis uznesenia súdu podľa § 185g O.s.p. príslušnému krajskému úradu spolu s výzvou na prevzatie predmetu úschovy. Podľa 
§ 5 zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 278/1993 Z. z. o správe majetku štátu v znení neskorších predpisov, správu majetku vecí, ktoré prepadli na základe rozhodnutia súdu v prospech štátu, vykonáva príslušný krajský úrad, ak osobitný zákon neustanovuje inak (osobitnými prípadmi odlišného správcu majetku štátu sú napríklad zbrane, omamné látky a pod., v týchto prípadoch však ide podľa názoru predkladateľa o veci nehodiace sa na úschovu na súde, preto nie je potrebné ich úschovu na súde upravovať).   
	Na vydanie vecí povereným zamestnancom krajského úradu je potrebný poukaz podľa § 119 ods. 5 vyhlášky.   

K bodu 67

	Ide odstránenie formulačnej nesprávnosti. 

K bodu 68

	Vzhľadom na zrušenie súdneho registra Pš na Špeciálnom súde, resp. na celkové prepracovanie právnej úpravy súdnych registrov Špeciálneho súdu sa navrhuje vypustenie doterajšieho označenia súdneho registra „Pš“; k tomu pozri bod 91.  

K bodu 69

	Navrhuje sa spresnenie textu vzhľadom na znenie predchádzajúcej vety; ide o legislatívno-technickú úpravu textu právnej normy.  

K bodom 70 a 71 

	Zmena predmetného ustanovenia je odôvodnená nejasným znení doterajšieho odseku 1, ktorý vyvolával v praxi aplikačné problémy. Preto sa navrhuje prepracovanie celého ustanovenia v novej, logicky nadväzujúcej štruktúre v súlade s požiadavkami zo strany súdov. Podstata uvedeného postupu spočíva v novej úprave používania podacej pečiatky v prípade písomností podľa novoozančeného odseku 1; doterajšie znenie odseku 1 bolo zmätočné. 

K bodu 72

	Ide o formulačné spresnenie textu, keďže sa má na mysli „súdne konanie“.  

K bodu 73

	Pôvodne navrhovaná právna úprava vyvoláva aplikačné problémy a javila sa ako nadbytočná, preto sa navrhuje jej vypustenie; navrhovaná zmena nebude mať žiaden dopad činnosť súdnych doručovateľov. Vedenie uvedenej evidencie je z pohľadu znenia § 167 aj naďalej možným.  	

K bodu 74

	Navrhuje sa upraviť jednotne postup pri doručovaní rozhodnutia súdu, ktorým sa vyriešil kompetenčný spor medzi dvoma súdmi týkajúci sa vecnej alebo miestnej príslušnosti, ako aj postup pri doručovaní rozhodnutia súdu o prikázaní veci. V oboch prípadoch doručuje takéto rozhodnutie súd, ktorému bola vec pridelená a ktorý bude vo veci konať a rozhodovať. Doplnenie právnej úpravy je odôvodnené aj požiadavkami zo strany súdov, ktoré poukazujú na nejednotnú prax v ich činnosti.  

K bodu 75

	Ide o obsahové spresnenie textu. Veci sa na súde prideľujú sudcom, senátom alebo súdnym úradníkom (vyšší súdny úradník, súdny tajomník alebo probačný a mediačný úradník); inak povedané súdny register je zoznam vecí prideleným uvedeným osobám. Uvedená zmena je potrebná aj s prihliadnutím na doplnenie novej právnej úpravy probácie a mediácie, inak povedané, použitie pojmu „súdny úradník“ má poukázať, že v tomto prípade ide aj o veci pridelené probačným a mediačným úradníkom.  

K bodu 76

	Ide o opravu odkazu. Doteraz sa odkazovalo na nesprávne ustanovenie § 66, správny odkaz má znie „§ 67“.  

K bodu 77

	Vzhľadom na to, že niektoré súdne registre sa vedú aj ručne, je preto potrebné osobitne uviesť spôsob ich zakladania, a to v príslušnom súdnom oddelení. 

K bodu 78

	Ide o opravu nesprávneho odkazu v odseku 3. Správny odkaz je na odsek 2. 
	
K bodu 79

	Ide o formulačné zosúladenie poslednej vety s odsekom 2 písm. c). 

K bodu 80

	Priorita pri vybavovaní väzobných vecí vyplýva priamo zo zákona a nie je potrebné ju ešte zvýrazňovať uvedeným spôsobom, keďže týmto postupom môžu nastať situácie, kedy sa celé trestné konanie predĺži (napr. pripojenie „rozopojednávanej“ veci ku väzobnej veci, kde ešte nebol vytýčený termín pojednávania môže predĺžiť celé konanie). Navrhovaná zmena má za cieľ zabrániť vzniku uvedených situácií a v konečnom dôsledku zjednocuje postup pri spájaní vecí v trestnom konaní a v občianskom súdnom konaní.  

K bodu 81

	Vyhláškou ktoré je predmetom predkladanej novelizácie, sa zmenil doterajší spôsob vedenia a zapisovania vecí, ktoré boli súdu vrátené po tom, čo právoplatné rozhodnutie bolo zrušené rozhodnutím dovolacieho súdu. Platné a účinné znenie požaduje tieto veci zapisovať pod pôvodnou spisovou značkou. Požiadavky súdu sa však v tomto prípade rozchádzajú zo znením vyhlášky, keďže najmä z pohľadu štatistického vykazovania vyvoláva v praxi značné problémy (po právoplatnom skončení konania sa vec z pohľadu štatistiky považuje za vybavenú, preto sa pri jej opätovnom prejednaní použila nová spisová značka, keďže jedna a tá istá vec by bola potom dvakrát vykázaná v štatistickom výkaze ako skončená). Aplikácia obsahuje technické riešenie umožňujúce opätovné „oživenie“ pôvodne použitej spisovej značky v právoplatne vybavenej veci (nevykazovala by sa ako nový nápad, ale v registri by bola vedená medzi nevybavenými vecami) a taktiež umožňuje rozlíšiť a určiť veci, ktoré sa majú na účely štatistiky rátať ako nový nápad alebo nie. Z uvedených dôvodov navrhuje predkladateľ uvedené ustanovenie vo dvoch alternatívach. Bez ohľadu na zvolenú alternatívu, bude nevyhnutné vykonať zásah do systému štatistického zisťovania v rámci súdnej štatistiky tak, aby nedochádzalo k skresľovaniu celkového nápadu vecí; taktiež prijaté riešenie sa zohľadní v systéme hodnotenia sudcov.      

K bodu 82

	Primerane platí zdôvodnenie uvedené v bode 84 k čomu je potrebné dodať, že vybavenie veci inak v tomto prípade nezahŕňa súdne rozhodnutie, ale len administratívny úkon, pri ktorom sudca nevydáva rozhodnutie a preto tu nejde o právoplatne vybavenú vec. 

K bodu 83

	Ide len o spresnenie použitej terminológie, keďže obnova konania v súlade s procesnou teóriou prebieha v dvoch štádiách: 1. konanie pred povolením obnovy a 2. konanie po povolení obnovy konania. 

K bodu 84

	Primerane platí zdôvodnenie podľa bodu 82.

K bodu 85

	Navrhované znenie nového odseku 8 má za cieľ pri zachovaní náhodné spôsobu prideľovania vecí za súčasného zachovania kontinuity celého konania vo veciach maloletých alebo osôb pozbavených (obmedzených) spôsobilosti na právne úkony. Inak povedané, v prípade právoplatného skončenia veci maloletého, po dôjdení nového návrhu sa vec pridelí náhodným výberom pričom predchádzajúci právoplatne skončený spis sa natrvalo pripojí k novému návrhu; konanie sa bude ďalej viesť pod spisovou značkou novej veci. V prípade, že dôjde nový návrh vo veci maloletého, ohľadom ktorého sa na súde vedie právoplatne neskončené konanie, nový návrh sa pridelí sudcovi, ktorý koná a rozhoduje v predchádzajúcej právoplatne neskončenej veci, a to v záujme predchádzania situáciám, kedy vo veci tohto istého maloletého bude konať a rozhodovať nezávisle na sebe viac sudcov, ktorí ani nemusia o sebe vedieť a môžu vydať protichodné rozhodnutia, čo nie je v záujme maloletého. 

K bodu 86

	Ide o zosúladenie textu vyhlášky zo zákonom č. 757/2004 Z. z. o súdoch a o zmene a doplnení niektorých zákonov. Zákon o súdoch používa pojem „sudca spravodajca“; k tomu pozri § 16 ods. 2 uvedeného zákona. 

K bodu 87
	
	V nadväznosti na zmenu podľa bodu 87 sa navrhuje štylistická úprava textu. 

K bodu 88

	V súlade s praktickými požiadavkami sa spresňuje postup pri  opätovnom prideľovaní veci pôvodnému senátu, ak tento senát už v pôvodnom zložení neexistuje. Primárne platí pravidlo, že vec nasleduje sudcu spravodajcu, ak tohto sudcu súde niet, vec sa pridelí do senátu, v ktorom sú zaradení pôvodní dvaja členovia senátu, keďže je daná ich znalosť pôvodného prípadu, preto tu je predpoklad, že sa takto zabezpečí rýchlejšie vybavenie veci, keďže nie je nutné, by opätovne študovali od začiatku pridelenú vec. Vo všetkých ostatných prípadoch a vec pridelí náhodným výberom cez elektronickú podateľňu. 

K bodu 89

	Ide o spresnenie doterajšieho textu. Pri ručne vedenom registri sa tento môže uzavrieť až po odčiarknutí poslednej zapísanej veci.    

K bodu 90

	Návrh vyhlášky sa vracia k pôvodnému označeniu registra vo veciach výkonu rozhodnutia ohľadom výchovy maloletých. Ide o požiadavku okresných súdov, keďže je účelnejšie tieto veci viesť v pôvodnom registri.   

K bodu 91

	V súlade s požiadavkami Špeciálneho súdu sa nanovo upravujú súdne registre Špeciálneho súdu. Táto požiadavka je odôvodnená technickým zabezpečením elektronického vedenia súdnych registrov na Špeciálnom súde, kedy doteraz používaný príznak „š“ v označení súdnych registrov sa javí ako zbytočný a z pohľadu používaného programového vybavenia ako zbytočný; v konečnom dôsledku agenda Špeciálneho súdu je trestnou agendou, a teda mali by byť aj na Špeciálnom súde používane tie isté súdne registre ako na iných súdoch (samozrejme s prihliadnutím na právomoc Špeciálneho súdu určenú Trestným poriadkom).    

K bodu 92

	Ide o doplnenie právnej úpravy o evidenčnú pomôcku slúžiacu na evidenciu žiadostí o vydanie potvrdení o tom, že žiadateľ nie je v konkurze, ktorá na okresných súdoch doteraz chýbala. Od 1. januára 2006 vybavujú konkurznú agendu zákonom určené okresné súd, a teda táto evidenčná pomôcka je potrebná aj na okresných súdoch.  

K bodu 93

	Vzhľad spisového obalu je definovaný aplikáciou. Vzhľadom spisového obalu sa v tomto prípade rozumie druh použitého písma (font), jeho veľkosť a celkové grafické spracovanie spisového obalu. Nie je potrebné, aby vyhláška obsahovala vzor spisového obalu, a to aj s prihliadnutím na rôznorodosť spisových obalov, ktorú jeden vzor nedokáže vystihnúť a na strane druhej, ustanovenie niekoľkých desiatok samostatných vzor v prílohe vyhlášky je z dlhodobého pohľadu nepraktické a neefektívne. 

K bodom 94 a 95

	Vrátená nedoručená zásielka je dokladom o doručovaní a ako taká sa založí do súdneho spisu podľa § 181; nie je dôvod na jej žurnalizáciu doterajším spôsobom.  

K bodu 96 

	Ide o ustanovenie, ktoré vyvoláva v aplikačnej praxi problémy, preto sa navrhuje jeho precizovanie, a to tak, že všetky rovnopisy rozhodnutia súdu budú mať rovnaké číslo konania ako prvopis rozhodnutia; nie je dôvod, aby aj rovnopisy mali samostatné číslo konania, keďže ide o exempláre jednej a tej istej písomnosti. 

K bodu 97

	Doterajšia právna úprava vyvolávala určité problémy v aplikačnej praxi, preto predkladateľa reaguje na požiadavky súdov a navrhuje precizovanú právnu úpravu obsahových náležitostí súdneho spisu. Doterajšie obsahové náležitosti v zásade zostávajú zachované, ale ich použitie sa navrhuje v modifikovanej podobe.  
	Zoznam trov konania a zoznam pripojených spisov bude súčasťou predtlače vnútornej strany súdneho spisu. Čiže vyrieši sa tým problém prípadnej žurnalizácie týchto listín. Predkladateľ naďalej považuje za potrebné zachovanie týchto listín v súdnom spise, keďže majú význam pre riadne rozhodovanie o trovách konania, resp. pre riadnu úschovu súdnych spisov z pohľadu vykonávania poplatkovej a spisovej kontroly. Technické zabezpečenie tlače spisových obalov zabezpečí pre potreby súdov tlačiareň ZVJS v Leopoldove; v prípade, ak realizácia tohto zámeru presiahne navrhovanú účinnosť predkladanej vyhlášky, bude potrebné dopracovať prechodné ustanovenie, prípadne odložiť účinnosť tohto ustanovenia. V tejto súvislosti považuje predkladateľ za potrebné zdôrazniť, že realizácia uvedenej predtlače súdmi (výroba spisových obalov „do zásoby“), nie je žiadúca, keďže dvojnásobná tlač na ten istý papier môže spisový obal znehodnotiť.
	Ďalej sa v súlade s praxou na súdoch zamieňa poradie návrhu a potvrdenia o prijatí podania takt, že číslom listu „1“ bude návrh (podanie) a číslom listu „2“ potvrdenie o prijatí podania. 
	Otázka spisového prehľadu je riešená v zásadne totožne s pôvodným znením s tým rozdielom, že sa zvýrazňuje jeho fakultatívne použitie v spisoch iných ako trestných vecí.  
	Nanovo je spracované znenie ustanovenia o prílohovej obálke. Prílohová obálka je fakultatívnou náležitosťou súdneho spisu. Ak sa predloží originál listiny spolu s návrhom prílohová obálka sa založí ako list č. „3“. Ak sa predloží originál listiny v priebehu konania, tak prílohová obálka bude označené ako ďalšie číslo listu. Prílohová obálka bude slúžiť výlučne len pre úschovu príloh, ktoré sa po skončení konania vracajú účastníkom konania, ktorí ich predložili; ide najmä o originály listín alebo o úradne overené kópie listín. V novom § 180 ods. 6 a 7 sa precizuje právna úprava vracania predložených príloh účastníkom konania.       

K bodu 98

	Osobitne sa vyčleňuje spôsob úschovy zmeniek v rámci súdneho konania. Vzhľadom na vznesené pripomienky zo súdov sa navrhuje alternatívne znenie úschovy fotokópie zmenky; alternatívne znenie je odôvodnené potrebou zohľadniť doterajšiu prax používanú na krajských súdoch do 1.1.2005. Nie je cieľom predkladanej novely narušiť zaužívanú prax na súdoch, preto je na vyjadrení okresných súdov, ku ktorej alternatíve sa v pripomienkovom konaní priklonia.    

K bodu 99

	Ide o precizovanie textu právnej normy v súlade s požiadavkami zo strany súdov. 

K bodu 100

	Doterajšia právna úprava spájania spisov v prípade spájania vecí podľa procesných predpisov vyvolávala určité pochybnosti, preto sa navrhuje nové znenie. Ak dôjde ku spojeniu vecí, spoja sa aj súdne spisy. Ak nedôjde v ďalšom konaní k ich opätovnému rozdeleniu v dôsledku vylúčenia raz spojenej veci na samostatné konanie, spisy ostanú spojené natrvalo. Z pohľadu štatistiky sa pripojená vec považuje za skončenú momentom skončenia veci ako takej; nie je možné pripustiť, aby sa považovala za skončenú samotným spojením vecí, keďže toto môže byť zrušené.    

K bodu 101 až 104

Navrhovaná zmena reaguje na nové znenie § 152 ods. 8; k tomu pozri bod 86.  a komentár k nemu. V § 188 sa upravuje obeh spisov vo veciach maloletých. Účelom právnej úpravy je dosiahnuť stav, kedy o jednom maloletom sa na súde bude viesť jeden spoločný spis pozostávajúci z viacerých spisov, resp. návrh na začatie konania ohľadom toho istého maloletého. Uvedené možno demonštrovať na praktických príkladoch:

	Na okresnom súde sú zriadené dve súdne oddelenia 3P a 8P pre dvoch sudcov, ktorí konajú a rozhodujú vo veciach maloletých zapisovaných do súdneho registra P.

Príklad č. 1 (§ 188 ods. 2) 

	Na súde je založený spis maloletého, v ktorom naposledy v roku konal sudca oddelenia 3P a tento spis má spisový značku 3P/50/2003. V roku 2005 napadne nový návrh otca maloletého dieťaťa o zníženie výživného. Tento návrh napadne v elektronickej podateľni do súdneho registra 8P, teda sudcovi odlišnému od pôvodne konajúceho sudcu a dostane spisovú značku 8P/30/2005. Súdna tajomníčka vykoná lustráciu v súdnom registri P a pripojí spis 3P/20/2003 k spisu 8P/30/2005 a do budúcna bude celý spisový materiál vedený pod spisovou značkou 8P/30/2005. V roku 2006 napadne návrh otca na úpravu styku s maloletým dieťaťom a tento návrh napadne do oddelenia 3P. Vec dostane samostatnú spisovú značku 3P/3/2006. Po vykonaní lustrácie v súdnom registri, súdna tajomníčka pripojí spis 8P/30/2005 v spisu 3P/3/2006 a do budúcna sa celý spisový materiál vedie pod spisovou značkou 3P/3/2006 atď. 

Príklad č. 2 (§ 188 ods. 2 a 3, § 152 ods. 8) 

	Na súde je založený spis maloletého P, v ktorom naposledy konal sudca oddelenia 3P v roku 2003 a tento spis má spisovú značku 3P/50/2003. V roku 2004 napadne návrh opatrovníka maloletého o zvýšenie výživného a tento návrh napadne do oddelenia 8P. Vec potom dostane samostatnú spisovú značku 8P/4/2004 a vec vybavuje sudca oddelenia 8P (nie sudca oddelenia 3P; postupuje sa podľa príkladu č. 1). Predtým ako právoplatne rozhodne o tomto návrhu, podá vo veci toho istého maloletého otec dieťaťa návrh na úpravu styku s dieťaťom. Potom postupujúc podľa § 152 ods. 8, pridelí sa tento návrh sudcovi oddelenia 8P a bude ho vybavovať sudca oddelenia 8P pod spisovou značkou 8P/4/2004. 

	Lustráciu vo veciach registrov P a Ps robí určený zamestnanec súdu, ktorým môže byť buď asistent alebo súdny tajomník. 

K bodu 105

Navrhované ustanovenie má za cieľ odstrániť nejednotnosť pri postupe súdov pri obehu súdnych spisov vo veciach dožiadania. Doterajšia prax poukazuje na dvojaký prístup: dožiadaný súd zasiela procesnému súdu len správu o vybavení dožiadania, pričom si samotný spis, ktorý na vybavenie dožiadania založil ponecháva a aj archivuje alebo procesnému súdu sa zašle kompletný spisový materiál, pričom tento sa stáva trvalou súčasťou základného spisu. Návrh vychádza z druhého prístupu, ktorý je podľa názoru predkladateľa efektívnejší a administratívne menej náročný. V registratúrnom pláne sa zároveň ruší registratúrny znak pre spisy dožiadania, keďže tieto budú trvalou súčasťou základného spisu a teda odpadá potreba ich osobitnej úschovy.   

K bodu 106

V súlade so zákonom č. 549/2003 Z. z. o súdnych úradníkoch a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov môže predkladaciu správu podpísať aj vyšší súdny úradník, dokonca aj súdny tajomník. Navrhovaná zmena reaguje na uvedené oprávnenie súdneho úradníka v konaní pred súdom. Je na úvahe toho ktorého sudcu alebo predsedu senátu, či predkladaciu správu bude podpisovať súdny tajomník alebo vyšší súdny úradník. 

K bodu 107

	V zbernom spise súdu druhého stupňa sa bude nahádzať len rovnopis rozhodnutia odvolacieho súdu o odvolaní, keďže prvopis tohto rozhodnutia sa navrhuje žurnalizovať v súdnom spise súdu prvého stupňa (uvedené riešenie je odôvodnené aj postupom pri vyznačovaní právoplatnosti).

K bodom 108 a 109

	Ide o úpravu vyplývajúcu zo zámeru uvedeného v prechádzajúcom bode.

K bodu 110

	Ide spresňujúce doplnenie textu právnej normy, keďže skutočnosť, že bola vykonaná rekonštrukcia spisu sa musí poznamenať aj v súdnom registri. 

K bodu 111

	Ide o spresnenie doterajšej právnej úprav, ktorá vyvolávala určité aplikačné problémy. 

K bodom 112 a 113

	Vzhľadom na to, že spisovú kontrolu a poplatkovú kontrolu vykonávajú odlišné osoby, je potrebné samostatne uvádzať na spisovom obale doložky o vykonaní týchto kontrol. 

K bodu 114

	Doterajšia lehota dvoch rokov na úschovu súdneho spisu v príručnej registratúre ostáva zachovaná, ale mení sa charakter takejto úschovy súdnych spisov a do budúcna bude mať fakultatívny charakter, čím sa zohľadňujú ako priestorové možnosti súdov, tak aj praktické potreby súdov. 

K bodu 115 a 116

	V nadväznosti na zásadné výhrady a pripomienky takmer zo všetkých súdov k systému úschovy súdnych spisov v registratúrnom stredisku predkladateľ pristupuje k zmene doteraz upraveného postupu pri úschove súdneho spisu. Navrhuje sa ukladanie súdnych spisov v registratúrnom stredisku podľa ročníkov, resp. v číselnom poradí podľa súdnych registrov a upúšťa sa od úschovy súdnych spisov podľa roku právoplatného skončenia veci, keďže pôvodne navrhovaný systém úschovy spisov sa javí pre potreby praxe ako nevyhovujúci a zásadným spôsob sťažujúci manipuláciu so súdnym spisom.  	
	Naďalej však ostáva zachovaný postup v prípade súdnych spisov, u ktorých je podľa registratúrneho plánu určená dlhšia lehota uloženia pre právoplatné rozhodnutie (napr. 75 rokov) ako pre samotný súdny spis (napr. 20 rokov), to znamená, že oddelená úschova právoplatných ostáva naďalej zachovaná, samozrejme, že aj pre rozhodnutie platí úschova podľa ročníkov. 
	V záujme predchádzania situáciám, kedy by došlo k vyradeniu súdneho spisu pred uplynutím lehoty uloženia sa navrhuje, aby sa na spisovom obale každého súdneho spisu dôsledne uvádzal konečný rok úschovy. 
	Zároveň sa zavádza nový vzor zoznamu odovzdávaných súdnych spisov do registratúrneho strediska(k tomu pozri bod 149).    

K bodu 117

	Úkony spojené s odovzdaním súdneho spisu po jeho ukončení do registratúrneho strediska vykonáva asistent a preto nie je potrebné, aby bol spis znovu predložený súdnemu tajomníkovi. 

K bodu 118

	Ide o spresnenie textu v súlade s § 57 vyhlášky. Vydávanie výpisov z obchodného registra je súčasťou výkonu súdnictva a preto je namieste používať veľkú okrúhlu pečiatku. Podľa § 57 platí pravidlo, v zmysle ktorého sa veľká okrúhla pečiatka používa pri výkone súdnictva a malá okrúhla pečiatka pri správe súdu. 

K bodu 119

	Navrhuje sa osobitná právna úprava v rámci kancelárskeho poriadku v súvislosti s úpravou pracovných postupy rámci agendy probácie a mediácie. 
	V prvom rade treba poznamenať, že na postup podľa novej tretej hlavy sa budú podporne používať ustanovenia prvej hlavy, najmä čo sa týka vedenia súdnych registrov a súdnych spisov, pokiaľ tretia hlava neustanovuje niečo iné.  Pôjde najmä o administratívne úkony spojené so zapisovaním do súdnych registrov Pr a M (súdny tajomník a asistent) a žurnalizáciu probačných a mediačných spisov (asistent). 
	V novom § 241b sa definuje podanie v agende probácie a mediácie, kde sa zohľadňuje jednak zákonná úprava, ako aj doterajšie skúsenosti probačných a mediačných úradníkov. Za pozornosť stojí najmä ponímanie písomného pokynu predsedu senátu, ktorým je vzhľadom na prijatie nových trestných kódexov potrebné rozumieť aj právoplatné rozhodnutie súdu, z ktorého vyplýva povinnosť pre probačného a mediačného úradníka vykonať probáciu. 
	V súvislosti s prijímaním a prideľovaním podaní v agende probácie a mediácie sa navrhuje alternatívne znenie. Prvá možnosť predpisuje náhodné pridelenie podania len v prípade, že ide o podanie „z vonku“ súdu (teda od prokurátora, vyšetrovateľa, obvineného a poškodeného, resp. od iného súdu). Výnimka z náhodného prideľovania podaní probačným a mediačným úradníkom sa navrhuje v prípade, ak ide o „vlastné“ podanie, kedy sa toto pridelí tomu probačnému a mediačnému úradníkovi, ktorý je zaradený do súdneho oddelenia sudcu (senátu), ktorý vydal rozhodnutie, ktoré je podaním vo veci probácie. Druhá alternatíva predpokladá náhodné pridelenie veci za každých okolností. 
	Ďalej sa navrhuje, aby súdne registre Pr a M viedol súdny tajomník príslušného súdneho oddelenia, keďže ide výlučne o administratívne úkony, ktoré aj v prípade iných agend súdu nevykonáva vyšší súdny úradník alebo sudca, ale na to určený tajomník alebo asistent.   
	V § 241f až 241i sa navrhuje osobitná právna úprava pre niektoré otázky súvisiace so spismi v agende probácie a mediácie, ktoré je nevyhnutné chápať ako súdne spisy, preto je potrebné zdôrazniť, že musia „žiť vlastným životom“; nie je žiadúce, aby sa po skončení probačného alebo mediačného konania stávali súčasťou iných súdnych spisov a už vôbec nie, aby boli súčasťou spisov prokuratúry a pod. Obsahové náležitosti probačných a mediačných spisov sú uvedené len demonštratívnym výpočtom, keďže taxatívny výpočet by bol z praktického hľadiska nežiadúci. Osobitnú pozornosť si zasluhuje postup v prípade dožiadania, kedy sa v doterajšej praxi súdov často stávalo, že v prípade dožiadania súdu sa opätovne vyžadoval ďalší pokyn pre potreby výkonu probácie na dožiadanom súde. Do budúcna sa ustanovuje, že takýto ďalší pokyn potrebný nie je, ak je k dožiadaniu pripojený pôvodne vydaný pokyn, pokynom sa v tomto prípade s prihliadnutí na § 241b ods. 2 rozumie aj samotné právoplatné rozhodnutie súdu, v tomto prípade jeho rovnopis.  

K bodu 120

	Pôvodne navrhovaný postup sa javí ako neúčelný, preto sa vypúšťa lehota dvoch mesiacov. Súdy začnú používať nové registre od účinnosti zmeny vyhlášky, ktorou sa zavedie nový súdny register. Na pôvodne zamýšľané „prechodné“ obdobie postačuje legisvakančná lehota. 

K bodu 121

	Navrhované prechodné ustanovenie nadväzuje na právnu úpravu elektronickej podateľne v prípade podaní v agende probácie a mediácie. Posuniete termínu začatia používania elektronickej podateľne v tejto agende je dané nutnosťou vytvoriť priestor pre technické zabezpečenie návrhu novely (naprogramovanie aplikácie a pod.). 

K bodom 122 až 125

	Ide o legislatívno-technickú úpravu v súvislosti so zmenami vykonanými v súdnych registroch krajských a okresných súdov.  

K bodu 126

	Ide o spresnenie textu právnej normy z pohľadu zavedenia elektronického spracovania trestnej agendy na súdoch  rámci projektu STA. 

K bodom 127 a 128

	V nadväznosti na úpravu podaní v agende probácie a mediácie sa nanovo upravuje okruh podaní zapisovaných do registrov Pr a M za účelom presného definovania podaní, čo je nevyhnutným predpokladom na fungovanie elektronickej podateľne v predmetnej agende. 

K bodu 129

	Ide o zmenu nadväzujúcu na bod 90. 

K bodom 130 a 131

	Ide o spresnenie doterajšieho znenia právnej normy vzhľadom na zákonnú úpravu podľa Občianskeho súdneho poriadku. 

K bodu 132

	Navrhovaná právna úprava je odôvodnená požiadavkami súdov pri zapisovaní uvedených podaní v rámci agendy exekučných vecí. 

K bodu 133 až 135

	Doteraz sa veci týkajúce konania podľa šiestej hlavy piatej časti Občianskeho súdneho poriadku nesprávne zapisovali do súdneho registra civilných vecí. Keďže ide o agendu správneho súdnictva, navrhuje sa presun tejto agendy do registrov správneho súdnictva, kam táto agenda v zmysle zákonnej úpravy patrí. Účinnosť tohto ustanovenia je posunutá od 1. januára 2007, keďže skorší termín účinnosti by mohol spôsobiť organizačné problémy na krajských súdoch. Z uvedeného dôvodu je teda na mieste, aby sa táto nová právna úprava premietla až v rozvrhoch práce na rok 2007. 

K bodu 136

	Súdny register „Ntr“ bol nesprávne zaradený do prvostupňovej agendy. Patrí do druhostupňovej agendy krajského súdu.  

K bodu 137

	V nadväznosti na úpravu v rámci bodov 15 až 18 sa upravuje aj obsah súdneho registra Ntt na krajských súdoch.

K bodu 138

	Ide o zmenu vyvolanú v dôsledku úpravy bodu 90 a 129.

K bodu 139

	Ide o úpravu v zmysle zdôvodnenia k bodu 136.

K bodu 140

	Navrhovaná zmena súvisí s celkovou zmenou registrov špeciálneho súdu; k tomu pozri zdôvodnenie k bodu 91.

K bodu 141

	Ide o legislatívno-technickú úpravu a zosúladenie používanej terminológie, keďže sa používa pojem „prvopis“ a nie pojem „originál“. 

K bodu 142

	Ako praktické riešenie sa z pohľadu potrieb súdov javí upraviť dostatočne pružne rozmery podlhovastej pečiatky, keďže v prípadne napríklad doručeniek je veľkosť pečiatky podľa pôvodného znenia úplne nevyhovujúca. Obsahové náležitosti pečiatky však zostávajú zachované. 

K bodu 143

	Navrhuje sa nový vzor podacej pečiatky; ide o zosúladenie znenia prílohy s § 136 ods. 1 vyhlášky. Na podacej pečiatke má byť údaj „kolok“ a nie „rubrík“.

K bodu 144

	Vypúšťaný údaj sa vzhľadom na vlastnoručný podpis zamestnanca súdu javí byť ako nadbytočný a duplicitný. 

K bodom 145 až 148

	Ide o štylistickú úpravu, kedy sa navrhuje v prílohe používa všeobecnejší pojem „osvedčenie“, ktoré v sebe zahŕňa okrem osvedčení o európskom exekučnom titule aj osvedčenie iných verejných listín. 

K bodu 149

	Ide o doplnenie chýbajúceho slova v texte vzoru.

K bodom 150 a 151

	V súlade s požiadavkami súdov sa vypúšťa šiesty stĺpce zo vzoru č. 13, keďže pre prax je nepoužiteľný a nadbytočný. V nadväznosti na túto zmenu sa mení aj legenda k tomuto vzoru. 

K bodu 152

	 Navrhovaná právna úprava zoznamu väzieb súdu prvého stupňa zahŕňa v oboch predložených alternatívach úpravu gramatických a zjavných nesprávností, kedy sa mení uvádzacia veta (v platnom texte vyhlášky sa uvádza nesprávna evidenčná pomôcka) a do stĺpcov „Dátum vzatia do väzby“ sa dopĺňa slovo „vôbec“ a v stĺpci „Začiatok väzby“ sa dopĺňa slovo  „súdnej“ (sleduje sa väzbe v konaní pred súdom).  
	Zmena navrhovaná v alternatíve č. 1 je odôvodnená nasledovne:

Zoznam v podstate slúži na dva účely:

1) Evidujú sa v ňom všetci obžalovaní, ktorí sú v právoplatnej väzbe a na ktorých prokurátor podal obžalobu. Zápis do tohto zoznamu sa robí ihneď, ako vec napadne na súd. Slúži ako podklad pre štatistiku.
2) Údaje v zozname slúžia konkrétne len ako podklad pre vyhotovovanie mesačného výkazu o väzbách (teda sú podkladom pre štatistiku). Do mesačného výkazu o väzbách, ktorý sa zasiela pre potreby Ministerstva spravodlivosti SR, sa neuvádzajú také údaje, ktoré sa uvádzajú v zozname väzieb súdu prvého stupňa v stĺpcoch 6, 7, 8,  9, 10 teraz platnej vyhlášky. 
Z týchto dôvodov považujeme uvedené stĺpce za zbytočné. Podotýkame, že všetky údaje, ktoré by sa mali zapisovať v spomenutých stĺpcoch sú zrejmé zo spisového materiálu toho-ktorého obžalovaného. Tieto údaje sú potrebné jedine v prípade, keby sa podávala správa o stave vybavovania väzobnej veci na súde. V takomto prípade sa však podáva podrobná správa a pri jej vyhotovovaní sa vychádza bezprostredne z predloženého spisového materiálu, rozhodne nie z údajov uvedených v zozname väzieb.
Podľa teraz platnej vyhlášky do stĺpcov 6 až 8 by sa mali uvádzať údaje týkajúce sa sťažnosti proti vzatiu obvineného do väzby a v stĺpcoch 9 a 10 by sa mali zapisovať údaje týkajúce sa rozhodovania súdu  druhého stupňa.
Považujeme za zbytočné, aby sa v predmetnom zozname evidovala rozhodovacia činnosť súdu prvého a druhého stupňa v prípade, keď obžalovaný v konaní pred súdom si podá žiadosť o prepustenie z väzby na slobodu, ktorú viackrát opakuje. Tieto údaje nie sú zaujímavé z hľadiska štatistiky a navyše sú zrejmé z registra, do ktorého sa zapisuje spis po podaní obžaloby.  
	Pre lepšie pochopenie, uvádzame nasledovné:
Stávajú sa prípady, že napadne na súd obžaloba s tým, že obžalovaný je na slobode. Aj takýto obžalovaný sa už v rámci konania pred súdom môže vziať do väzby. O väzbe rozhoduje zákonný sudca, ktorý rozhoduje o podanej obžalobe. Akonáhle vezme obžalovaného do väzby, povinnosťou asistentky je ihneď tohto obžalovaného zapísať do zoznamu väzieb a táto skutočnosť sa vyznačí aj v registri  T v stĺpci 5. Berme v úvahu ten prípad, že proti rozhodnutiu podá obžalovaný sťažnosť. Nachádza sa teda v neprávoplatnej väzbe. Spis sa predkladá súdu druhého stupňa. Ak súd druhého stupňa sťažnosť zamietne, obžalovaný zostáva vo väzbe tým dňom, hodinou a minútou, ktorým ho vzal do väzby.
Druhý prípad nastane, keď súd druhého stupňa vyhovie sťažnosti obžalovaného a tohto prepustí ihneď z väzby. V tom prípade asistentka v registri T v stĺpci č. 5 prečiarkne červenou ceruzkou väzbu a v zozname väzieb v stĺpci č. 12, podľa teraz platnej vyhlášky vyznačí dátum ukončenia väzby. Iné záznamy nevykonáva. (Pohyb spisu medzi súdom prvého a druhého stupňa sa eviduje v zozname odoslaných spisov. Z neho je aj zrejmé z akého dôvodu bol spis postúpený druhostupňovému súdu).
	Ak vychádzame zo samotného názvu „zoznam väzieb súdu prvého stupňa“, potom sa musí mať na mysli len zoznam právoplatných väzieb, ktorý dáva obraz o počte obžalovaných, ktorí sú vo výkone väzby a na ktorých podal prokurátor obžalobu. Potom sa javia doterajšie stĺpce 6, 7 a 8 na prvej strane, ako nelogické vo vzťahu k iným stĺpcom, pretože ide skôr o údaje, ktoré sa evidujú v príslušnom registri, ktorý sa vedie v štádiu prípravného konania. Vtedy totiž „napadne“ návrh prokurátora na vzatie do väzby, vtedy o opravnom prostriedku rozhoduje súd druhého stupňa a vec sa „predkladá súdu druhého stupňa“.
Ďalej sa navrhuje vytvoriť nový stĺpec č. 8, ktorý by niesol názov „väzba predĺžená do“. Zo zápisu do tohto stĺpca by bolo zrejmé, do ktorého dňa bola väzba u obžalovaného právoplatne predĺžená. Je samozrejmé, že je povinnosťou zákonného sudcu sledovať lehoty trvania väzby u obžalovaného, avšak tým, že by sa tento stĺpec dostal do zoznamu väzieb súdu prvého stupňa, aj osoba zodpovedná za vedenie takéhoto zoznamu by mala možnosť sledovať lehoty väzby u obžalovaných. Dochádzalo by k tzv. dvojitej kontrole väzobnej veci, čo je nesmierne dôležité pre počítanie lehôt, ktoré vyplývajú z novelizovaného Trestného poriadku. Ak pripustíme túto dvojitú kontrolu, vytvoríme lepšie podmienky pre kontrolu väzieb, aby sa nestávalo, že pre nedodržanie lehôt dôjde k prepusteniu obžalovaných z väzby na slobodu v konaní pred súdom.

K bodu 153

	Pozri zdôvodnenie k bodu 48.

K bodu 154

	Ide o úpravu vzoru spisového obalu vzhľadom na ujednotenie požívanej terminológie „registratúrny znak“; doteraz sa používal nesprávne pojem „registratúrna značka“. 

K bodu 155

	Pozri odôvodnenie k bodu 92.

K bodu 156

	Pozri odôvodnenie k bodu 97	; ide o návrh vzoru predtlače vnútornej strany súdneho spisu. 

K bodu 157

	V súvislosti so zmenou systému úschovy súdnych spisov sa navrhuje nové tlačivo zoznamu súdnych spisov odovzdávaných do registratúrneho strediska. 

K bodu 158

	Ide o zosúladenie textu prílohy so znením § 36 ods. 2 vyhlášky. 
 
K bodu 159

	Ide o zosúladenie pojmov používaných vo vyhláške a v aplikácii. 

K bodu 160

	Vzhľadom na doterajší registratúrny plán a nepresnosti, ktoré obsahoval, ako aj na požiadavky zo strany súdov na jeho úpravu sa navrhuje nové znenie registratúrneho plánu ako celku. 

K Čl. II

	Navrhuje sa účinnosť novely od 1. júna 2006. Osobitne je riešená účinnosť bodov 133 až 135; k tomu pozri zdôvodnenie k týmto bodom.