Odôvodnenie

Všeobecná časť

Návrh vyhlášky Ministerstva spravodlivosti Slovenskej republiky o podmienkach a postupe prokurátora pri konaní o dohode o uznaní viny a prijatí trestu predkladá Ministerstvo spravodlivosti SR do legislatívneho procesu na základe splnomocňujúceho ustanovenia § 561 ods. 2 zákona č. 301/2005 Z.z. Trestný poriadok, ktorý nadobudne účinok 1. januára 2006.

Predkladaná vyhláška upravuje v súlade a v rozsahu splnomocňujúceho ustanovenia Trestného poriadku podmienky, základné zásady a pravidlá postupu prokurátora pri iniciovaní a vedení vyjednávania o dohode o vine a treste s obvineným alebo s jeho obhajcom, poškodeným alebo s jeho splnomocnencom alebo aj s ich zákonným zástupcom, t.j. subjektom uvedeným v § 232 ods. 2 Trestného poriadku.

Prijatie navrhovanej právnej úpravy je odôvodnené najmä potrebou zjednotiť prístup a postup prokurátorov pri konaní o vine a treste ustanovením rámcových pravidiel vo forme všeobecne záväzného právneho predpisu a vytvoriť tak základné predpoklady pre široké vybavovanie trestnej agendy individuálne, podľa okolností konkrétneho prípadu, flexibilne a variabilne mimo procesne i finančne náročného kontradiktórneho súdneho hlavného pojednávania.

Aby po legalizovaní výrazne kontradiktívneho súdneho konania zákonom č. 301/2005 Z.z. Trestný poriadok nedošlo v relatívne krátkom čase (2-3 rokov) k zahlteniu súdov neskončenými prípadmi, je nevyhnutné, aby 70 až 80 % vecí bolo ukončených inak, že zdĺhavým a procesne náročným (i nákladným) prerokovávaním veci súdom na kontradiktívnom hlavnom pojednávaní. 

Jednou takou navrhovanou novou možnosťou je práve a najmä konanie o dohode a uznaní viny a prijatí trestu (ďalej len „dohoda o vine a treste“) a samozrejme aj o ďalších výrokoch (náhrada škody, ochranné opatrenie), ak v danom prípade prichádzajú do úvahy. 

Tento nový inštitút, t.j. dohodu o vine a treste, možno definovať ako proces v trestnom práve, pri ktorom obvinený, spravidla zastúpený obhajcom, a prokurátor dohodnú akceptovateľný návrh rozhodnutia prípadu rozsudkom, ktorý musí schváliť a vyhlásiť súd, ktorý sa však nezúčastňuje na rokovaniach vedúcich k dohode. 

Význam konania o dohode spočíva najmä v tom, že správne vedené a štruktúrované dohody o vine a treste sú prospešné pre obvineného, štát, ktorý v konaní zastupuje prokurátor, aj pre súdnictvo. Sú zároveň prospešné aj z hľadiska občanov, pretože vedú k úspore verejných financií, t.j. peňazí daňových poplatníkov a najmä k rýchlejšiemu odsúdeniu páchateľov trestných činov rozsudkom, a tým k uzavretiu trestných prípadov. 

Konanie, resp. dohoda o vine a treste je obzvlášť užitočná pre prokurátorov v prípadoch organizovaného zločinu, v ktorých nebudú splnené podmienky pre podmienečné zastavenie trestného stíhania spolupracujúceho obvineného, pretože môže viesť k spolupráci s obvineným pri vyšetrovaní a ďalšom trestnom stíhaní členov organizovanej, zločineckej alebo teroristickej skupiny alebo spolupáchateľov. 
Morálna oprávnenosť takéhoto postupu orgánov ochrany práva spočíva v tom, že dohoda o vine a treste je nepochybne na jednej strane prejavom páchateľa o ochote prevziať zodpovednosť za svoj čin, čo môže byť prvým krokom k jeho resocializácii. Na strane druhej – umožňuje poskytnutie určitých úľav obvinenému, ktorý ponúkol spoluprácu, resp. spolupracoval pri svojom stíhaní alebo pri stíhaní iných páchateľov, ako protihodnotu za takýto (ústretový) postoj a aktivitu, ktorá vedie k rýchlejšiemu (a lacnejšiemu) dosiahnutiu účelu trestného konania.

Návrh vyhlášky je v súlade s Ústavou SR a medzinárodnými zmluvami, ktorými je Slovenská republika viazaná.

Návrh vyhlášky nebude mať finančný, ekonomický ani environmentálny vplyv, ani vplyv na zamestnanosť a podnikateľské prostredie.

Doložka zlučiteľnosti právneho predpisu s právom Európskych spoločenstiev 
a právom Európskej únie

1. Navrhovateľ právneho predpisu: Ministerstvo spravodlivosti Slovenskej republiky.
2. Názov návrhu právneho predpisu: vyhláška Ministerstva spravodlivosti Slovenskej republiky o o podmienkach a postupe prokurátora pri konaní o dohode o uznaní viny a prijatí trestu.
3. Záväzky Slovenskej republiky vo vzťahu k Európskym spoločenstvám a Európskej únii: Nie je upravené v práve Európskych spoločenstiev a Európskej únie.
4. Problematika návrhu právneho predpisu:
Problematika návrhu výnosu je ponechaná na vnútroštátnu právnu úpravu.
5. Stupeň zlučiteľnosti návrhu právneho predpisu s právom Európskych spoločenstiev a právom Európskej únie: bezpredmetné.
6. Gestor (spolupracujúce rezorty): bezpredmetné.
7. Účasť expertov pri príprave návrhu právneho predpisu a ich stanovisko k zlučiteľnosti návrhu zákona s právom ES/EÚ: účasť expertov nebola využitá.

Doložka finančných, ekonomických, environmentálnych vplyvov,
vplyvov na zamestnanosť a podnikateľské prostredie

1.	Návrh vyhlášky nezakladá nároky na verejné financie.
2.	Návrh vyhlášky nebude mať ekonomický dopad na obyvateľov, hospodárenie                   podnikateľskej sféry a iných právnických osôb.  
3.	Návrh vyhlášky nebude mať vplyv na životné prostredie.
4.	Návrh vyhlášky nebude mať vplyv na zamestnanosť a nevyžiada si zvýšenie počtu zamestnancov.
5.	Návrh vyhlášky nebude mať vplyv na podnikateľské prostredie.

Osobitná časť

K § 1:
	Definuje predmet úpravy navrhovanej vyhlášky s tým, že upravuje základné zásady a pravidlá tohto konania jednak pri iniciatívnom vyvolaní konania o dohode o vine a treste prokurátorom, ale aj pre prípad, že podnet na takéto konanie dá obvinený, ev. keď prokurátor začne konať na návrh inej osoby, napr. poškodeného. 
V druhom odseku tohto ustanovenia, okrem vytvorenia predpokladov pre čo najširšiu možnosť meritórneho ukončenia trestného stíhania touto formou (ktorú v konečnom dôsledku schvaľuje súd rozsudkom, keďže iba súd môže rozhodnúť o vine a treste za trestný čin – čl. 50 ods. 1 Ústavy SR) sa prejavuje skúsenosť, že rýchle odsúdenie páchateľa a výkon trestu po spáchaní trestného činu, hoci aj trestu miernejšieho, je najmä z hľadiska generálnej prevencie vždy podstatne účinnejšie, než hoci aj prísnejšie odsúdenie po dlhom čase od spáchania činu.

K § 2:
Toto ustanovenie, vrátane najmä odkazov na príslušné ustanovenia Trestného poriadku, vymedzuje v tomto druhu konania používané pojmy, aj ďalšie možné dohodnuté výroky o náhrade škody, upustení od potrestania, uložení ochranného opatrenia a v prípade mladistvého páchateľa, aj podmienečné upustenie od potrestania vrátane výchovných opatrení. 

K § 3:
	Upravuje začatie konania o dohode o vine a treste na podnet obvineného alebo z vlastnej iniciatívy prokurátora. Usmerňuje prokurátora pri jeho rozhodovaní o tejto forme procesného postupu na kritériá uvedené v § 4 a § 5 tejto vyhlášky a kladie dôraz na jeho vnútorné presvedčenie o vhodnosti konania o vine a treste v konkrétnom prípade.
	Zakotvuje povinnosť prokurátora písomne oznámiť obvinenému svoje odmietavé stanovisko k jeho iniciatíve na začatie konania o vine a treste (ktoré nemusí odôvodňovať), aj potrebu vyhotovenia záznamu o odmietnutí jeho návrhu na vykonanie konania o dohode o vine a treste obvineným s tým, že v tomto prípade je potrebné (pre informáciu súdu, ktorý bude konať o obžalobe) v zázname uviesť stručne aj dôvody, pre ktoré obvinený návrh prokurátora odmietol. Záznam má informovať súd, ktorý koná o obžalobe, o skoršom postoji obžalovaného, keďže súd podľa § 255 ods. 3 Tr. por. po začatí hlavného pojednávania je povinný zistiť, či prokurátor a obvinený nechcú uzavrieť  dohodu o vine a treste.

K § 4:
	Konkretizuje podmienky a postup prokurátora pri konaní o dohode o vine a treste.
	K ods. 1 písm. a) – ochotu obvineného spolupracovať včas a užitočným spôsobom na základe dohody o vine a treste treba považovať za významný faktor. Jej ocenenie závisí na povahe a hodnote ponúkanej spolupráce a na skutočnosti, či sa dá a za akých podmienok dosiahnuť porovnateľný výsledok aj bez spolupráce obvineného.
	K ods. 1 písm. b) – jedným z hlavných argumentov proti prijímaniu dohôd o vine a treste je, že smeruje k zhovievavosti, ktorá znižuje odstrašujúci účinok zákona a tak u niektorých páchateľov môže dochádzať k recidíve. Tieto obavy najviac rezonujú v spoločnosti, vrátane súdnictva, ktoré musí riešiť veľký počet bežných prípadov, prokurátori by preto na tieto obavy mali pamätať, a to najmä ak sa zaoberajú prípadmi recidivistov alebo „profesionálnych (najatých) páchateľov trestných činov“. Osobitná starostlivosť by sa mala venovať prípadom obvinených, ktorí majú záznam v registri trestov najmä o úmyselných násilných trestných činoch, aby potreby spoločnosti súvisiace so zabezpečením svojej ochrany neutrpeli ujmu, keď sa prípad uzavrie dohodou o vine a treste. V tejto súvislosti prokurátor musí zhodnotiť jednak celkovú minulosť obvineného, ako aj skutočnosti o jeho páchateľstve alebo účasti na iných trestných činoch. Z rovnakého dôvodu je tiež samozrejme vhodné zvážiť opak, tzn. absenciu účasti obvineného na trestných činoch a jeho spoluprácu s orgánmi činnými v trestnom konaní. Uplatňovanie týchto zásad v konkrétnych prípadoch môže výrazne ovplyvniť postavenie strán pri vyjednávaní o dohode o vine a najmä o treste.
	K ods. 1 písm. c) – povaha a závažnosť trestného činu alebo trestných činov ako predmetu obvinenia sú dôležitými faktormi pri rozhodovaní o prijatí dohody o vine a treste. Pri zvažovaní týchto faktorov by mal prokurátor pamätať na objekt, ktorý sa snaží chrániť zákon definujúci daný trestný čin (ako napr. život a zdravie, čistota verejného života, osobná sloboda, majetok), ako aj povahu a stupeň poškodenia alebo ohrozenia týchto objektov alebo akékoľvek okolnosti sprevádzajúce konkrétny prípad, ktoré zhoršujú alebo zmierňujú závažnosť trestného činu.
	K ods. 1 písm. d) – obvinený môže prejaviť zjavne skutočnú ľútosť alebo pocit viny a ochotu niesť zodpovednosť za svoj trestný čin napríklad snahou o odškodnenie obete za zranenie alebo stratu alebo iné zmiernenie dôsledkov svojho konania. Toto sú faktory, ktoré majú vplyv na pravdepodobnosť toho, že obvinený takéto konanie nezopakuje a ktoré môžu byť vhodným spôsobom vzaté do úvahy pri rozhodovaní o vhodnosti dohody o vine a treste a ktoré umožňuje výmeru trestu smerom nadol po akceptovaní zodpovednosti zo strany obvineného. Je obzvlášť dôležité, aby nebolo akceptované priznanie viny obvineným za okolností, ktoré mu neskôr umožnia vyhlásiť nedostatok trestnej zodpovednosti alebo dokonca úplnú nevinu. Takýmto dôsledkom je možné sa vyhnúť len ak sú súd a verejnosť adekvátne informovaní o povahe a rozsahu nezákonnej činnosti a o účasti a trestnej zodpovednosti obvineného. Preto sa prokurátorovi odporúča uzavrieť dohodu o priznaní viny len s ubezpečením obvineného, že výslovne uznáva skutkovú podstatu trestného činu a svoju vinu na jeho spáchaní. Dohoda o vine a treste môže byť uzavretá aj pri absencii takéhoto ubezpečenia, ale len ak je obvinený ochotný bez námietky akceptovať fakty predložené prokurátorom, ktoré preukazujú nepochybnú vinu obvineného. Prokurátor by nemal uzatvárať dohodu o vine a treste s obvineným, ktorý síce prizná svoju vinu, ale namieta proti podstatnému prvku argumentácie prokurátora o jeho vine, napr. čo do formy zavinenia.
	K ods. 1 písm. e) – pri posudzovaní hodnoty rýchleho uzavretia trestného prípadu, by mal prokurátor zvážiť načasovanie priznania. Priznanie sa obvineného v „predvečer“ začiatku procesu po príprave celého prípadu je ťažko výhodné z hľadiska znižovania verejných výdavkov tak, ako priznanie urobené mesiace alebo týždne pred začiatkom procesu. Okrem toho, priznanie v poslednej chvíli sťažuje efektívne plánovanie prípadov a môže viesť až k plytvaniu času prokuratúry a súdov rezervovaného pre proces. Môže byť tiež špekuláciou súvisiacou s prepustením z väzby. Z týchto dôvodov by mal prokurátor objasniť obhajcovi, resp. obvinenému v úvodnom štádiu konania, že ak má dojsť k akýmkoľvek diskusiám o priznaní, musia byť spravidla uzavreté do určitého dátumu, spravidla výraznejšie pred začiatkom procesu. Vyhnutie sa nepotrebným prípravám procesu a problémom s plánovaním nie sú jedinou výhodou, ktorú je možné získať rýchlym uzavretím prípadu prostredníctvom priznania. Takéto uzavretie tiež šetrí čas a náklady štátu a súdu na proces a odvolacie konanie. Okrem toho dohoda o vine a treste uľahčuje rýchle vymeranie a nariadenie výkonu trestu, čím sa podporia celkové ciele systému trestného súdnictva. 
	K ods. 1 písm. f) – súdne pojednávanie trestného prípadu nevyhnutne zahrňuje riziká a nejasnosti tak pre žalobcu ako aj pre obhajcu. Mnohé faktory, z ktorých nie všetky je možné predvídať, môžu ovplyvniť výsledok. V rozsahu, v ktorom je možné tieto faktory určiť, by mali byť vzaté do úvahy pri rozhodovaní o tom, či má byť vec uzavretá dohodou o vine a treste alebo či sa má vec riešiť súdnym pojednávaním. V spojení s tým by mal prokurátor zvážiť silu vlastných argumentov vo vzťahu k očakávanej argumentácii obhajoby, berúc do úvahy problémy právne a dôkazné problémy, ktoré je možné očakávať, ako aj význam vierohodnosti svedkov. Aj keď je vhodné zvažovať faktory ovplyvňujúce pravdepodobnosť usvedčenia pri rozhodovaní o tom, či sa má uzavrieť dohoda o vine a treste, je zjavne nevhodné, aby sa prokurátor snažil zbaviť sa prípadu prostredníctvom dohody o vine a treste, ak nie je vnútorne vyrovnaný s takýmto vybavením veci.
	K ods. 1 písm. g) – prokurátor by mal pamätať na to, že pre svedkov je často ťažké zúčastňovať sa na súdnom procese a že niekedy im to môže spôsobiť vážne nepríjemnosti alebo dokonca môžu cítiť hrozbu fyzickej alebo ekonomickej odplaty. Možnosť takýchto negatívnych dôsledkov na svedkov by sa nemala prehliadať pri rozhodovaní o tom, či sa má vec riešiť procesom alebo snahou o dosiahnutie dohody o vine a treste. Ďalšou okolnosťou, ktorú bude nutné zvážiť, je možné ohrozenie alebo až odhalenie identity informátorov, resp. agentov. Keď agent svedčí na procese, jeho identita a vzťah k štátu sa často stávajú verejnou informáciou. Následkom toho je okrem možných negatívnych dopadov na agenta veľmi pravdepodobné, že použiteľnosť agenta v iných vyšetrovniach bude vo výraznej miere znížená alebo zničená. Toto sú reálne možnosti, ktoré by mali byť prediskutované s vyšetrujúcim orgánom ako aj s akýmikoľvek inými orgánmi, o ktorých je známe, že majú záujem o využitie informátora pri ich vyšetrovniach.
	K ods. 1 písm. h) – pri rozhodovaní o tom, či sa má uzavrieť dohoda o vine a treste musí prokurátor riadne zvážiť pravdepodobný výsledok trestného stíhania v zmysle trestu alebo aj iných dôsledkov pre obvineného v prípade, že nedôjde k dohode o vine a treste. Prokurátor by si mal vždy uvedomiť, že pozícia, ktorú akceptuje vo vzťahu k dohode o vine a treste bude mať významný vplyv na trest, ktorý by bol s najväčšou pravdepodobnosťou v súdnom procese v skutočnosti uložený. V každom prípade je dôležité, aby si bol prokurátor vedomý potreby zachovať východiskový základ pre primeraný trest za všetkých okolností prípadu, pričom možnosť uložiť miernejší trest je zjavne potrebná na to, aby umožnili prokurátorovi presne a adekvátne vyhodnotiť reálnosť dohody o vine a treste.
	K ods. 1 písm. i) – môžu nastať situácie, v ktorých je pre verejný záujem lepšie, aby na základe obžaloby podanej prokurátorom došlo k súdnemu prejednaniu prípadu, než k uzavretiu prípadu prostredníctvom dohody o vine a treste. Medzi takéto patria situácie, v ktorých je špeciálne dôležité, aby verejnosť jasne chápala, že „spravodlivosti je učinené zadosť“ ukázaním skutočnej povahy trestného činu obžalovaného na verejnom súdnom procese, alebo v ktorých môže byť dohoda o vine a treste nesprávne chápaná a vykladaná na škodu dôvery verejnosti v systém trestného súdnictva. Z tohto dôvodu by mal byť prokurátor opatrný v tom, aby nepreceňoval faktory, ktoré sú v prospech uzavretia prípadu dohodou o vine a treste.
	K ods. 1 písm. j) – pri odhadovaní nákladov na súdny proces a na konanie o odvolaní, ktoré by sa ušetrili uzavretím prípadu cestou dohody o vine a treste, by mal prokurátor zvážiť nielen také peňažné náklady, ako sú náklady na prísediacich a svedkov, ale tiež čas strávený sudcami, prísediacimi, prokurátormi a osobami zúčastňujúcimi sa na uplatňovaní zákonov, ktorých svedectvo alebo iná pomoc v procese môže byť potrebná. V tejto súvislosti by mal prokurátor brať do úvahy zložitosť prípadu, predpokladaný počet dní procesu a potrebných svedkov a akékoľvek ďalšie výdavky, ako sú napr. náklady na predvádzanie obvinených na súdne konanie a zabezpečovanie ich bezpečnosti a pod.
	K ods. 1 písm. k) – uzavretie veci dohodou o vine a treste v jednom prípade môže uľahčiť rýchle uzavretie iných prípadov vrátane prípadov, v ktorých by obžaloba mohla byť napr. odmietnutá a vec vrátená prokurátorovi na došetrenie. K tomu môže dôjsť jednoducho preto, že zdroje prokuratúry, súdnictva alebo obhajoby budú k dispozícii pre iné, závažnejšie prípady alebo preto, že priznanie jedným z viacerých obvinených môže mať „domino efekt“ vedúci k priznaniam ostatných obvinených. Pri zvažovaní významu týchto možných dôsledkov by mal prokurátor zvážiť množstvo trestných prípadov a požiadavky na rýchly súdny proces v danom okrese, vhodnosť riešenia väčšieho počtu trestných prípadov a pracovnú záťaž prokurátorov, sudcov a obhajcov v okrese, resp. obvode.
	K ods. 1 písm. l) – postoj obvineného k nároku poškodeného na náhradu škody, ktorá mu bola trestným činom spôsobená a najmä náhrada tejto škody, prípadne jej časti a podniknutie účinných krokov k úplnej náhrade škody je jednak výrazom kritického postoja obvineného k vlastnému protiprávnemu konaniu a tým aj základným predpokladom dosiahnutia účelu trestného konania a jednak účinnou satisfakciou za spôsobenú škodu, čo v súhrne môže citeľne ovplyvniť prokurátora pri úvahách o treste, ale aj verejnosť pre podporu ukončenia veci dohodou o vine a treste (a v takomto prípade aj o náhrade škody). K tomu porovnaj aj odôvodnenie k § 4 ods. 1 písm. d).
K ods. 2 písm. a) – je v prípade súbehu trestných činov aktuálna najmä preto, že iba uznanie viny z tohto trestného činu a nie prípadne aj viacerých, menej závažných trestných činov (prečinov) a dohodnutie trestu podľa trestnej sadzby uvedenej v najzávažnejšom trestnom čine môže naplniť požiadavku uvedenú v § 1 ods. 2 písm. b), t.j. poskytnutie  ochrany spoločnosti pred páchateľmi trestných činov a naplnenie účelu generálnej prevencie trestu. Zakotvenie tohto pravidla do vyhlášky je zároveň signálom pre obvineného, že sa nemôže účinne domáhať „prehliadnutia“ najzávažnejšieho trestného činu výmenou za menej závažné trestné činy.
K ods. 2 písm. b) – prokurátor musí prihliadať na právnu požiadavku, aby skutok, pre ktorý predkladá dohodu o vine a treste mal skutkový základ a bol preukázateľný aj iným dôkazom. Ide tu o poistku proti možnému odsúdeniu osoby, ktorá priznala vinu, ale v skutočnosti je nevinná. Podľa Trestného poriadku, súd nesmie vyniesť rozsudok len na základe priznania viny bez toho, aby priznanie bolo podložené ďalším dôkazom, teda že pre takéto priznanie jestvuje skutkový základ, lebo súd je viazaný požiadavkou „spravodlivého rozhodnutia“ (§ 2 ods. 10). Z tohto dôvodu je nevyhnutné, aby skutok zvolený ako predmet dohody o vine a treste bol taký, aby bol stíhateľný nezávisle od priznania obvineného.
	K ods. 2 písm. c) – čo sa týka výroku o treste, prípadne aj iných výrokov, pokiaľ na základe konania o dohode o vine a treste prokurátor zaujíma stanovisko k trestu, ktorý má byť súdom schválený, riziko by nemalo byť veľké, pretože súd nebude viazaný návrhom prokurátora. V tejto súvislosti by mal prokurátor vziať do úvahy význam ukladania trestov, tresty uvedené v Trestnom zákone, závažnosť trestného činu, všetky priťažujúce a poľahčujúce okolnosti a dôsledky po usvedčení, ktoré sa môžu obžalovaného týkať. Ak je navyše v konkrétnom prípade vhodné uplatniť nárok na náhradu škody, súčasťou dohody o vine a treste by mal byť aj výrok o náhrade škody a podľa okolností prípadu ev. aj výrok o ochrannom opatrení.
	K ods. 2 písm. d) – ak v konkrétnom prípade vystupuje väčšie množstvo obžalovaných, potreba zabezpečiť, aby uzatvorenie veci proti jednému obvinenému dohodou o vine a treste nemalo nepriaznivý vplyv na vyšetrovanie alebo stíhanie ostatných obžalovaných v tomto prípade. K možným nepriaznivým dôsledkom, ktorým je potrebné sa vyhnúť, patrí najmä 
-	možný negatívny postoj súdu a verejnosti, ktorý môže byť vyvolaný súdením obžalovaných z menej závažných činov v neprítomnosti páchateľa závažnejších trestných činov, ktorému bola mu umožnená dohoda k oveľa závažnému trestnému činu, kým ostatným obžalovaným dohoda nebola umožnená, 
-	možnosť, že neúčasť jedného z obžalovaných v súdnom procese spôsobí, že niektoré dôkazy sa stanú málo presvedčivými alebo nepresvedčivými na súdnom pojednávaní osôb obžalovaných v tom istom prípade, 
-	možnosť spochybnenia vyviňujúcej sa svedeckej výpovede v prospech ostatných obžalovaných zo strany obvineného (korunného svedka), ktorý sa priznal k vine.

K § 5:
	Usmerňuje prokurátora pri rozhodovaní o konkrétnom návrhu druhu a výmery trestu tak, aby postupoval v intenciách ustanovení Trestného zákona.
	Vlastnou úvahou, pri zvážení kritérií uvedených v § 4, znalosti súdnej praxe, čo sa týka voľby druhu a výmery trestu, stanoví trest, ktorý by zrejme uložil v danom prípade súd a podľa okolností prípadu a naplnenia konkrétnych kritérií uvedených v § 4 ponúkne obvinenému ako zvýhodnenie za jeho ústretový postoj trest miernejší, vrátane možnosti, ak je to opodstatnené, zníženie trestu až o jednu tretinu pod dolnú hranicu zákonnej trestnej sadzby.

K § 6:
	Spoločné ustanovenie, ktoré zakotvuje použitie ustanovení Trestného poriadku v otázkach, ktoré súvisia s konaním o dohode o vine a treste, sú všeobecne upravené v uvedenom zákone, preto nie je nutné ich osobitne upravovať aj v tejto vyhláške.

K § 7:
	Ustanovenie určujúce nadobudnutie účinnosti tejto vyhlášky dňom 1.1.2006, t.j. tým istým dňom, ako nadobudne účinnosť aj zákon č. 301/2005 Z.z. Trestný poriadok.