Novela štatútu agenta pre zastupovanie Slovenskej republiky pred Európskou komisiou pre ľudské práva a Európskym súdom pre ľudské práva

Štatút
zástupcu Slovenskej republiky pred Európskym súdom pre ľudské práva

Článok I.

1.	Zastupovanie Slovenskej republiky pred Európskym súdom pre ľudské práva (ďalej len „Súd“) zabezpečuje Ministerstvo spravodlivosti Slovenskej republiky (ďalej len „ministerstvo“) prostredníctvom Kancelárie zástupcu Slovenskej republiky pred Európskym súdom pre ľudské práva (ďalej len „kancelária“).
2.	Činnosť kancelárie riadi zástupca Slovenskej republiky pred Európskym súdom pre ľudské práva (ďalej len „zástupca“).

Článok II.

1.	Medzi základné úlohy zástupcu patrí najmä:
a.	zastupovanie Slovenskej republiky v konaní pred Súdom, v rámci ktorého
•	je zodpovedný za riadnu obhajobu Slovenskej republiky
•	zodpovedá za vypracovanie stanovísk k sťažnostiam podaným proti Slovenskej republike
•	predkladá na preskúmanie porušenie Dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd (ďalej len „Dohovor“) zo strany iných štátov
•	je oprávnený obracať sa na orgány verejnej moci a úradné osoby so žiadosťou o súčinnosť a spoluprácu v rozsahu nevyhnutnom pre obhajobu Slovenskej republiky v konaní pred Súdom
•	v odôvodnených prípadoch je oprávnený využívať odbornú pomoc advokátov a ďalších osôb
•	zostavuje a vedie delegáciu Slovenskej republiky na ústnom konaní pred Súdom

b.	dojednáva a so súhlasom ministra spravodlivosti Slovenskej republiky (ďalej len „minister“) uzatvára v mene Slovenskej republiky zmier so sťažovateľom v konaní pred Súdom
c.	dohliada na riadny výkon rozsudkov Súdu 
d.	informuje Výbor ministrov Rady Európy o plnení rozhodnutí Súdu a o vývoji právneho poriadku v oblasti ľudských práv a slobôd v Slovenskej republike
e.	predkladá ministrovi návrhy na opatrenia odstraňujúce opakujúce sa porušenia Dohovoru
f.	každoročne, najneskôr do konca marca, predkladá správu o činnosti zástupcu a kancelárie vláde Slovenskej republiky prostredníctvom ministra  

2.	Za účelom plnenia základných úloh je poradným a konzultačným orgánom zástupcu Medzirezortná komisia (ďalej len „komisia“), ktorá je zložená zo zástupcov Úradu vlády Slovenskej republiky, Generálnej prokuratúry Slovenskej republiky, Najvyššieho súdu Slovenskej republiky, krajských súdov Slovenskej republiky, Informačnej kancelárie Rady Európy v Bratislave a Justičnej akadémie.
Stálych členov komisie menujú: vedúci úradu vlády Slovenskej republiky, Generálny prokurátor Slovenskej republiky, predseda Najvyššieho súdu Slovenskej republiky, predsedovia krajských súdov Slovenskej republiky, riaditeľ Informačnej kancelárie Rady Európy v Bratislave a riaditeľ Justičnej akadémie.
Zástupca môže prizývať na zasadnutia komisie aj zástupcov ďalších dotknutých ústredných orgánov štátnej správy, ako aj ďalšie osoby, ktoré sú jej nestálymi členmi.

Článok III.

1.	Za zástupcu môže byť vymenovaný bezúhonný občan Slovenskej republiky, ktorý
a.	získal vysokoškolské vzdelanie druhého stupňa v študijnom odbore právo, 
b.	ovláda jeden z rokovacích jazykov Rady Európy,
c.	úspešne vykonal niektorú z justičných skúšok (sudcovskú, advokátsku notársku, alebo  prokurátorskú skúšku), alebo je profesorom alebo docentom v odbore právo, alebo má aspoň tri roky praxe v kancelárii a 
d.	spĺňa všeobecné podmienky podľa osobitného predpisu1).

2.	Zástupcu menuje a odvoláva minister.

Článok IV.

1.	V čase neprítomnosti zástupcu vykonáva jeho práva a povinnosti spoluzástupca.

2.	Zástupca môže aj v iných prípadoch poveriť spoluzástupcu, aby ho zastupoval            v rozsahu jeho práv a povinností.  

3.	Za spoluzástupcu možno vymenovať len osobu, ktorá spĺňa predpoklady podľa     Článku III. Štatútu.

Článok V.

1.	Na zabezpečenie plnenia úloh zástupcu sa zriaďuje kancelária. Jej činnosť upravuje organizačný poriadok ministerstva. 

2.	Zástupca sa v rozsahu svojej činnosti môže dať zastúpiť odborným pracovníkom kancelárie. 

Článok VI.

Zrušuje sa Štatút agenta pre zastupovanie Slovenskej republiky v konaní pred Európskou komisiou pre ľudské práva a Európskym súdom pre ľudské práva schválený uznesením vlády Slovenskej republiky č. 732 zo dňa 19. júla 1994 v znení uznesenia  č. 1391/2002  zo dňa 18. decembra 2002. 

Článok VII.

Tento štatút schválila vláda Slovenskej republiky uznesením číslo ………. zo dňa………… a nadobúda platnosť a účinnosť dňom jeho schválenia.